ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 квітня 2021 року	Львів	Справа № 260/176/20 пров. № А/857/977/21	
 Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді:                                                  Запотічного І.І.,
суддів:                                                                      Довгої О.І., Матковської З.М.,
при секретарі судового засідання:                              Галаз Ю.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 травня 2020 року ( суддя Дору Ю.Ю.., ухвалене в м. Ужгороді, повний текст складено 12.05.2020) у справі № 260/176/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Закарпатській області, Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України   про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-  
                                                   ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України  та Головного управління національної поліції в Закарпатській області, в якому просив: стягнути з Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України та Головного управління національної поліції в Закарпатській області суму середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу з 26.10.2016 по 27.01.2017 та з 26.06.2017 по 20.03.2019 року на користь ОСОБА_1 .
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 травня 2020 року адміністративний позов задоволено повністю. 
Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, Департамент протидії наркозлочинності Національної поліції України подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити в задоволенні адміністративного позову.
В обґрунтування апеляційної скарги зокрема зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги архівної відомості, згідно яких позивачу виплачувалося грошове забезпечення з моменту його поновлення на посаді в Департаменті протидії наркозлочинності Національної поліції України до переведення в Головне управління Національної поліції в Закарпатській області, а відтак, висновок суду першої інстанції, що позивачу не було виплачено грошове забезпечення за час вимушеного прогулу є необґрунтованим.
Також щодо розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зазначає про відсутність правових підстав для застосування у спірних правовідносинах Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100, відповідно до положень якого судом нараховано середній заробіток за час вимушеного прогулу. Відтак вказує, що враховуючи, що на дату звільнення позивача зі служби в поліції набрали законної сили норми спеціального нормативно-правового акта - Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затверджений наказом МВС України від 06.04.2016 № 260, при обчисленні суми середньої заробітної плати, яка підлягала стягненню, суд невірно та помилково застосовує положення Постанови № 100.
Апелянт та відповідач- Головне управління національної поліції в Закарпатській області, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, явки уповноважених представників не забезпечили, що відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України не перешкоджає розгляду справи без його участі. 
В судовому засіданні представник позивача заперечив проти апеляційної скарги, вважає оскаржуване рішення суду першої інстанції обґрунтованим та законним, просить залишити його без змін. 
Заслухавши суддю-доповідача та пояснення представника позивача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не належить до задоволення  з таких підстав.  
Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, згідно постанови Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 січня 2017 року у справі №807/1543/16 визнано протиправним та скасовано рішення (висновок) Центральної атестаційної комісії № 1 Апарату національної поліції України, оформлене протоколом ОП № 15.00026138.0043638 від 25.08.2016 року, щодо невідповідності ОСОБА_1 займаній посаді та звільнення його зі служби в поліції через службову невідповідність. Визнано протиправним та скасовано наказ Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України від 26 жовтня 2016 року № 155 о\с в частині прийнятого рішення про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за п. 5 (через службову невідповідність) ч.1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію). Поновлено майора поліції ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого оперативного-пошукового відділу у Закарпатській області управління з обслуговування Львівської, Івано – Франківської та Закарпатської областей Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України з 27 жовтня 2016 року. Постанова в частині поновлення на посаді звернута до негайного виконання. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Департаментом протидії наркозлочинності Національної поліції України 27.01.2017 року на виконання вказаної постанови суду видано наказ №12о/с, яким скасовано наказ Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України від 26.10.2016 №155 о/с у частині звільнення майора поліції ОСОБА_1 та поновлено його на службі в поліції на посаді старшого оперуповноваженого оперативно-пошукового відділу у Закарпатській області управління з обслуговування львівської, Івано-Франківської та Закарпатської областей з 27 жовтня 2016 року.
Як вбачається з наказу голови ліквідаційної комісії Департаменту протидії наркозлочинності від 10.05.2017 №68 о/с на підставі рапорту ОСОБА_1 від 04.05.2017 та листа Головного управління Національної поліції в Закарпатській області від 04.05.2017 №837/106/11/2-2017, відповідно до пункту 9 статті 65 Закону України “Про Національну поліцію” переведено для подальшого проходження служби до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_1 . 
В подальшому, 07 червня 2017 постановою Львівського апеляційного адміністративного суду постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 січня 2017 року у справі №807/1543/16 скасовано та прийнято нову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено, та на виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду Департаментом протидії наркозлочинності Національної поліції України видано наказ №76 о/с від 26.06.2017 згідно якого скасовано наказ ДПН Національної поліції України від 27.01.2017 №12 о/с щодо поновлення майора поліції ОСОБА_1 . 
Проте, постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 30 січня 2019 року у справі №807/1543/16 задоволено касаційну скаргу ОСОБА_1 . Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2017 року скасовано. Постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 січня 2017 року залишено в силі, та наказом Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України від 04.03.2019 року №3 о/с на виконання постанови Верховного Суду від 30 січня 2019 року скасовано наказ Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України від 26.06.2017 №76 о/с про скасування наказу Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України від 27.01.2017 №12 о/с щодо поновлення майора поліції ОСОБА_1 на службі в поліції (а.с.11).
З матеріалів справи вбачається, що Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області 20.03.2019 року видано наказ за №64 о/с “По особовому складу” відповідно до постанови Верховного Суду України від 30 січня 2019 року по справі №807/1543/16 скасовано пункт наказу ГУНП в Закарпатській області від 10 липня 2017 року №140 о/с про скасування наказу ГУНП в Закарпатській області від 16 травня 2017 року №100 о/с в частині призначення майора поліції ОСОБА_1 , який прибув з Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України, старшим дільничним офіцером поліції сектору превенції Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області з посадовим окладом 2500 гривень з 10 травня 2017 року.
Статтею 13 Закону України “Про Національну поліцію” від 2 липня 2015 року № 580-VIII  зокрема передбачено, що систему поліції складають: 1) центральний орган управління поліцією; 2) територіальні органи поліції. До складу апарату центрального органу управління поліції входять організаційно поєднані структурні підрозділи, що забезпечують діяльність керівника поліції, а також виконання покладених на поліцію завдань. У складі поліції функціонують: 1) кримінальна поліція; 2) патрульна поліція; 3) органи досудового розслідування; 4) поліція охорони; 5) спеціальна поліція; 6) поліція особливого призначення.
Частинами 1-2 статті 15 Закону України “Про Національну поліцію” передбачено, що  територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання. Територіальні органи поліції утворює, ліквідовує та реорганізовує Кабінет Міністрів України за поданням Міністра внутрішніх справ України на підставі пропозицій керівника поліції.
Постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2015 року № 886 Департамент протидії наркозлочинності утворено як юридичну особу публічного права як міжрегіональний територіальний орган Національної поліції.
Постановою Кабінету Міністрів України №981 від 30.11.2016 "Про ліквідацію територіального органу Національної поліції" Кабінет Міністрів України постановив: 1.Ліквідувати як юридичну особу публічного права Департамент протидії наркозлочинності як міжрегіональний територіальний орган Національної поліції. 2. Національній поліції забезпечити здійснення функцій і повноважень Департаменту протидії наркозлочинності, що ліквідується.
Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Департамент протидії наркозлочинності Національної поліції України (код ЄДРПОУ 40133934) з 05.01.2017 – в стані припинення.
Відповідно до ст.ст.14, 15 Закону України "Про Національну поліцію" та постанови Кабінету Міністрів України №981 від 30.11.2016 "Про ліквідацію територіального органу Національної поліції" тимчасово виконуючим обов`язки Голови Національної поліції видано Наказ №1372 від 27.12.2016 "Про організаційно-штатні зміни в Національній поліції", яким затверджено Перелік змін у штатах Національної поліції.
Як передбачено частинами 1, 2 ст.94 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання .Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.
Пунктами 3,4,7 Розділу І "Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання", затвердженого 06.04.2016 наказом Міністерства внутрішніх справ України №260, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 29.04.2016 за №669/28799, передбачено, що грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення виплачується поліцейським, які призначені на штатні посади в Національній поліції. Грошове забезпечення поліцейським виплачується за місцем проходження служби виключно в межах асигнувань, затверджених кошторисом органу поліції на грошове забезпечення.
Як передбачено п. 6 Розділу ІІІ вказаного вище порядку, поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення. Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.
Відповідно до п.1 Розділу ІV вказаного вище порядку, у разі переміщення по службі (переведення, відрядження, переходу), а також звільнення поліцейського зі служби в поліції фінансовий підрозділ зобов`язаний виплатити йому належні види грошового забезпечення, про що зробити відповідні записи в грошовому атестаті за формою, визначеною у додатку 2 до цих Порядку та умов.
У п.24 "Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ" зазначено, що у разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обов`язків, але не більш як за один рік.
Статтею 235 КЗпП України зокрема передбачено, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.
Як вже зазначалось, постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 січня 2017 року у справі №807/1543/16 зобов`язано поновити позивача на роботі з 27.10.2016. Проте вказане судове рішення фактично було виконане 27.01.2017 року - після видачі відповідного наказу Департаментом протидії наркозлочинності Національної поліції України за №12 о/с про поновлення позивача на посаді з 27.10.2016, а відтак період вимушеного прогулу позивача, у даному випадку, становить з 27.10.2016 по 26.01.2017 року.
Разом з тим,  як вірно зазначено судом першої інстанції Департаментом протидії наркозлочинності Національної поліції України середній заробіток за час вказаного вимушеного прогулу позивачу не було виплачено, що свідчить про порушення відповідачем-1 вищевказаних положень законодавства.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, у період проходження служби – згідно наказу від 10.05.2017 №68 о/с Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України відповідно до пункту 9 статті 65 Закону України “Про Національну поліцію” ОСОБА_1 переведено до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області з 10 травня 2017 року.
В подальшому Департаментом протидії наркозлочинності Національної поліції України  наказом №76 о/с 26.06.2017 року на виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 07.06.2017 року у справі №876/1844/17 скасовано наказ від 27.01.2017 №12 о/с, яким було поновлено позивача. Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області наказом по особовому складу від 10.07.2017 №140 о/с відповідно до постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 07.06.2017 року по адміністративній справі №876/1844/17 та наказу Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України від 26.06.2017 №77 о/с скасовано пункт наказу ГУНП в Закарпатській області від 16 травня 2017 року №100 0/с. 
Разом з тим як вірно зазначено судом першої інстанції вказана постанова Львівського апеляційного адміністративного суду скасована 30 січня 2019 року постановою Верховного Суду. У зв`язку з чим відповідачем-1 наказом від 04.03.2019 №3 о/с скасовано наказ №76 о/с 26.06.2017 року.
Водночас, постанова Верховного Суду від 30.01.2019 року фактично виконана Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області 20.03.2019 року згідно наказу за №64 о/с “По особовому складу” відповідно до постанови Верховного Суду України від 30 січня 2019 року по справі №807/1543/16 скасовано пункт наказу ГУНП в Закарпатській області від 10 липня 2017 року №140 о/с про скасування наказу ГУНП в Закарпатській області від 16 травня 2017 року №100 о/с в частині призначення майора поліції ОСОБА_1 , який прибув з Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України.
Відтак, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що у даному випадку, з 27.06.2017 року по 19.03.2019 року є фактично вимушений прогул, та середній заробіток за час вимушеного прогулу за вказаний період позивачу також не було виплачено. 
Частиною 2 статті 235 Кодексу законів про працю України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
Умови обчислення середньої заробітної плати визначаються постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати, згідно п. 3 ст. 1 якого, цей Порядок застосовується при обчисленні середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Відповідно до пунктів 3, 8 ч.2 Порядку 100, обчислення середньої заробітної плати, передбачено, що у всіх інших випадках (крім випадків обчислення середньої заробітної плати для оплати щорічної відпустки) збереження середньої заробітної плати і середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Обчислення середньої заробітної плати нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.
Як вбачається з довідки, виданої Департаментом протидії наркозлочинності Національної поліції України від 10.03.2019 розмір заробітної плати ОСОБА_1 за березень 2017 року складає 6578,00 (31 день) та квітень 2017 року 6578,00 (31 день). Загальний розмір за вказані місяці 13156,00 грн. Відтак, середньомісячний розмір заробітної плати позивача складає 6578,00 грн., а середньоденна заробітна плата складає 215,67 грн.. 
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що час вимушеного прогулу ОСОБА_1 за період з 27.10.2016 по 26.01.2017 включно становить 92 календарні дні. Час вимушеного прогулу за період з 27.06.2017 по 19.03.2019 включно становить 631 календарний день, а відтак оскільки розмір середньоденної заробітної плати позивача становить 215,67 грн., то розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 27.10.2016 по 26.01.2017 становить 19 841,64 грн. (215,67 грн. х 92 календарні дні), а розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 27.06.2017 по 19.03.2019 становить 136 087,77 грн. (215,67 грн. х 631 календарний день).
Враховуючи колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про підставність позовних вимог ОСОБА_1 до задоволення.
Доводи апеляційної скарги  не спростовують висновків суду першої інстанції з наведених вище мотивів, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись статтями 308, 310,315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України,-
                                                     ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України залишити без задоволення, а рішення  Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 травня 2020 року у справі № 260/176/20 без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя	 	І. І. Запотічний 	
судді	 	О. І. Довга 	
 	 	З. М. Матковська  	
У зв`язку з перебуванням у відпустці судді Довгої О.І., в період з 05.05.2021р. по 10.05.2021р. включно, повне судове рішення складено 11.05.2021 року.