П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

26 травня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/7991/19	
Головуючий в 1 інстанції: Токмілова Л.М.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Косцової І.П. та Осіпова Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Цандура М.Р.,

представників апелянта/позивача - Здрілка Є.Є., відповідача - Козеровської А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Холдинг" на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2021 року (суддя Токмілова Л.М., м. Одеса, повний текст рішення складений 15.02.2021) по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Холдинг" до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

27 грудня 2019 року ТОВ "Альянс Холдинг" звернулося до адміністративного суду з позовом, в якому просило:
- визнати протиправною бездіяльність ГУ ДФС в Одеській області щодо видачі позивачу ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі пальним на місце здійснення торгівлі за адресою: Одеська область, м. Южне, вул. Комунальна, 15, АЗС із терміном дії з 01 липня 2019 року, згідно поданої 12 червня 2019 року заяви;
- визнати протиправним та скасувати розпорядження ГУ ДФС у Одеській області від 02.07.2019 № 196-р про зобов`язання начальника управління контролю за обігом та оподаткування підакцизних товарів ГУ ДФС в Одеській області видати ліцензії суб`єктам господарювання на право роздрібної торгівлі пальним та на право зберігання пального за заявами суб`єктів господарювання згідно Реєстру виданих ліцензій в частині видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним ТОВ "Альянс Холдинг" за адресою місця торгівлі: Одеська область, м. Южне, вул. Комунальна, 15, АЗС, реєстраційний номер 153303142019003, терміном дії з 02.07.2019 до 02.07.2024 року;
- зобов`язати відповідача видати товариству ліцензію на право здійснення роздрібної торгівлі пальним на місце здійснення торгівлі за адресою: Одеська область, м. Южне, вул. Комунальна, 15, АЗС із терміном дії з 01 липня 2019 року, згідно поданої 12 червня 2019 року ТОВ "Альянс Холдинг" заяви та встановити судовий контроль за виконанням судового рішення.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2021 року у задоволенні позовних вимоги ТОВ "Альянс Холдинг" було відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням товариство подало апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на не повне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи та порушенням норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким задовольнити повністю адміністративний позов ТОВ "Альянс Холдинг".
В обґрунтування поданої скарги позивач стверджує, що заява про видачу ліцензії на роздрібну торгівлю пальним на АЗС 8001 у місті Южне, як і на інших АЗС в Одеській області, була подана саме 12 червня 2019 року особисто її уповноваженою особою ОСОБА_1 . При цьому відповідальним працівником ГУ ДФС в Одеській області в порушення Закону не було складено опис прийнятих документів на жодну АЗС. Також апелянт зазначив, що ОСОБА_1 був допитаний як свідок, однак суд першої інстанції не надав жодної оцінки показанням свідка у своєму рішенні. Окрім того апелянт наполягає, що ГУ ДФС в Одеській області не здійснило належний розгляд заяви товариства, зокрема не врахувало часу набрання чинності змін до Закону №481 з 01 липня 2019 року, якими вводилося ліцензування діяльності з виробництва та обігу пального та відповідальність за здійснення такої діяльності без відповідної ліцензії, і тим самим відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо неприйняття рішення стосовно задоволення заяви про видачу ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним саме з 01 липня 2019 року.
Водночас Одеський окружний адміністративний суд не надав жодної оцінки бездіяльності ГУ ДФС в Одеській області, яка мала можливість видати позивачу ліцензію терміном дії з 1 липня 2019 року, проте надало її 2 липня 2019 року на право роздрібної торгівлі пальним на АЗС у м. Южне Одеської області, чим порушила право позивача на безперервність господарської діяльності.
Також апелянт/позивач на підтвердження наявності порушених прав в оспорюваних діях відповідача зауважив, що 06 листопада 2019 року ГУ ДПС в Одеській області було винесено податкове повідомлення-рішення №0004063207 про накладення фінансового стягнення на товариство в розмірі 250000 грн. штрафу за порушення статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального", а саме за реалізацію 01 липня 2019 року пального без наявності відповідної ліцензії.

Відповідач своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористався, що відповідно до частини четвертої статті 304 КАС України не перешкоджає апеляційному перегляду справи.

Судом першої інстанції справа була розглянута за правилами загального позовного провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення представників апелянта/позивача - Здрілка Є.Є. та відповідача - Козеровської А.О., вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів і вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ТОВ "Альянс Холдинг" зареєстровано в якості юридичної особи 06.06.2006 року та здійснює, в тому числі, і діяльність з роздрібної торгівлі пальним.
23 листопада 2018 року Законом України №2628-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів" внесено зміни до Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" та Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", якими зокрема, запроваджено ліцензування видів господарської діяльності з виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним. Зазначені зміни набирали чинності з 1 липня 2019 року.
Згідно платіжного доручення №7369, ТОВ "Альянс Холдинг" 06 червня 2019 року сплатило на кредитний рахунок №31111091015021 банк отримувач: Казначейство України (ел.адм.под.) 2000,00 грн. за ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним (R8001), код платежу 22013300 (а.с. 21), та в подальшому звернулось до ГУ ДФС в Одеській області із заявою щодо видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, до якої додало відповідні документи.
При цьому, у полі "Інформація про внесення платежу за ліцензію" товариством вказано номер платіжного доручення 7396 замість дійсного 7369 (а.с. 20).
З копії зазначеної заяви, що надана до суду відповідачем вбачається, що зазначена заява зареєстрована ГУ ДФС в Одеській області 20 червня 2019 року (а.с. 75).
2 липня 2019 року ГУ ДФС в Одеській області прийнято розпорядження №196-р, яким зобов`язано начальника управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ГУ ДФС в Одеській області Астрєйка В. видати ліцензію суб`єктам господарювання, в тому числі і ТОВ "Альянс Холдинг", на право роздрібної торгівлі пальним за адресою місця торгівлі: Одеська область, м. Южне, вул. Комунальна, 15, АЗС, реєстраційний номер 153303142019003 з терміном дії з 02.07.2019 року до 02.07.2024 року (а.с. 45, 46).
Вважаючи, що ГУ ДФС в Одеській області не здійснило належний розгляд заяви товариства про видачу ліцензії у день набрання чинності змін до Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (1 липня 2019 року) та прийняло рішення про видачу ліцензії лише 2 липня 2019 року, чим допустило протиправну бездіяльність, ТОВ "Альянс Холдинг" звернулося до суду з даним позовом. При цьому, товариство стверджувало, що із заявою щодо видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним подало до ГУДФС 12 червня 2019 року.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову товариства суд першої інстанції дійшов висновку про його необґрунтованість, оскільки подана заява розглянута ГУ ДФС в Одеській області в строк та відповідно до вимог законодавства, таким чином будь-якої протиправної бездіяльності відповідача щодо розгляду вказаної заяви судом не встановлено.

Однак, колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції частково не погоджується з огляду на таке.
Так, відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
За змістом частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України визначено Законом України від 19.12.1995 року №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" (далі – Закон №481/95-ВР).
Статтею 1 цього Закону серед іншого надано визначення наступним поняттям: ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку; роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання (у тому числі іноземних суб`єктах господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) громадського харчування.
Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів" від 23.11.2018 року №2628-VІІІ (далі – Закон №2628-VІІІ) внесені зміни до Закону №481/95-ВР, зокрема частину двадцяту статті 15 викладено у такій редакції: "Роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю".
Згідно з Прикінцевими та перехідними положеннями Закону №2628-VІІІ останній набирає чинності з 1 січня 2019 року, крім, зокрема, підпункту 6 (щодо змін до Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів"), підпункту 17 (щодо змін до Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності") пункту 2 розділу II цього Закону, що набирають чинності з 1 липня 2019 року.
За змістом частини 29 статті 15 Закону №481/95-ВР ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання терміном на п`ять років.
Згідно з підпунктом 27 пункту 4 Положення про Державну податкову службу України, затвердженого постановою КМУ від 06.06.2019 року №227 Державна податкова служба України відповідно до покладених на неї завдань здійснює ліцензування діяльності суб`єктів господарювання з виробництва пального, з оптової, роздрібної торгівлі та зберігання пального і контроль за таким виробництвом.
Відповідно до постанови КМУ від 19.06.2019 року №545 "Про затвердження Порядку ведення Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним і внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України" територіальні органи ДФС визначено органом ліцензування господарської діяльності з роздрібної торгівлі пальним, зберігання пального. Вказана постанова набрала чинності 1 липня 2019 року.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, ТОВ "Альянс Холдинг" звернулося до ГУ ДФС в Одеській області із заявою щодо видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним 20 червня 2019 року. При цьому суд першої інстанції обґрунтовано підкреслив, що жодних належних та обґрунтованих доказів того, що із заявою про видачу ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним товариство звернулось саме 12.06.2019 року апелянтом/позивачем до суду не надано. Водночас, із штампа на заяві позивача про видачу ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним вбачається, що остання подана позивачем та отримана ГУ ДФС в Одеській області саме 20.06.2019 року (а.с. 75).
При цьому, колегія суддів критично ставиться до показів свідка ОСОБА_1 , оскільки він є уповноваженою особою позивача, тобто зацікавленою особою, а тому його свідчення не можуть бути допустимим доказом.
Про безпідставність тверджень ТОВ "Альянс Холдинг" про його звернення до ГУДФС із заявою щодо ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним 12 червня 2019 року свідчить і те, що Урядом визначено органи ліцензування господарської діяльності з роздрібної торгівлі пальним лише 19 червня 2019 року шляхом прийняття вищезгаданої постанови №545.
Отже, навіть якщо припустити, що товариство подало відповідну заяву до ГУ ДФС 12 червня 2019 року, то у відповідача, як у суб`єкта владних повноважень, були відсутні підстави для вчинення дії щодо видачі ліцензії за результатом її розгляду, оскільки у нього були відсутні такі повноваження.
За таких обставин колегія суддів вважає, що позовні вимоги ТОВ "Альянс Холдинг" в частині визнання протиправною бездіяльності ГУ ДФС в Одеській області щодо видачі товариству ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі пальним згідно поданої 12 червня 2019 року заяви є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам щодо ухвалення відповідачем оспорюваного розпорядження від 02.07.2019 №196-р в аспекті початку дії виданої позивачу ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним, колегія суддів виходить з наступного.
Згідно з частиною тридцять першою статті 15 Закону №481/95-ВР ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання, до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію.
Відповідно до частин 32 - 35 статті 15 Закону №481/95-ВР у заяві зазначається вид господарської діяльності, на провадження якого суб`єкт господарювання має намір одержати ліцензію (оптова, роздрібна торгівля алкогольними напоями, тютюновими виробами, оптова, роздрібна торгівля пальним або зберігання пального).
Суб`єкти господарювання отримують ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним на кожне місце роздрібної торгівлі пальним.
У заяві про видачу ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями або пальним додатково зазначаються адреса місця торгівлі, перелік реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, а також інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери посвідчень реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, та дата початку їх обліку в органах державної фіскальної служби.
У заяві на видачу ліцензії на роздрібну торгівлю тютюновими виробами зазначається адреса місця торгівлі.
За змістом частини 37 статті 15 Закону №481/95-ВР для отримання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального разом із заявою додатково подаються завірені заявником копії таких документів:
- документи, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, або інше передбачене законодавством право землекористування на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, чинні на дату подання заяви та/або на дату введення такого об`єкта в експлуатацію, будь-якого цільового призначення;
- акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального;
- дозвіл на початок виконання робіт підвищеної небезпеки та початок експлуатації (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.
Копії таких документів не подаються у разі їх наявності у відкритих державних реєстрах, якщо реквізити таких документів та назви відповідних реєстрів зазначено в заяві на видачу ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на зберігання пального. Відповідальність за достовірність даних у документах, поданих разом із заявою, несе заявник. У разі якщо зазначені документи видані (оформлені) іншій особі, ніж заявник, такий заявник додатково подає документи, що підтверджують його право на використання відповідного об`єкта (частини 38 - 40 статті 15 Закону №481/95-ВР).
Безспірним у даній справі є те, що звернувшись до ГУДФС у червні 2019 року із заявою про видачу ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним за адресою місця торгівлі: Одеська область, м. Южне, вул. Комунальна, 15, АЗС, ТОВ "Альянс Холдинг" надало повний пакет документів, передбачений Законом №481/95-ВР.
У частині сорок четвертій статті 15 Закону №481/95-ВР визначений строк на видачу суб`єктом владних повноважень ліцензії, як обов`язкової умови для здійснення роздрібної торгівлі пальним, який становить 20 календарних днів з дня одержання зазначених у Законі документів. При цьому слід підкреслити, що для цілей цих правовідносин статтею 15 Закону №481/95-ВР наділено суб`єкт, що уповноважений на видачу ліцензій, дискрецією щодо строку видачі ліцензії в межах 20 днів.
Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову товариства суд першої інстанції виходив з того, що подана позивачем заява розглянута ГУ ДФС в Одеській області в строк (02.07.2019 року) та відповідно до вимог законодавства прийнято розпорядження від 02.07.2019 року №196-р про видачу ліцензії, у зв`язку з чим будь-якої бездіяльності щодо розгляду вказаної заяви відповідачем не допущено та не встановлено.
Проте, з вказаним висновком суду першої інстанції погодитись не можна, оскільки, виходячи із змісту вищезгаданої статті 2 КАС України, колегія суддів вважає, що податковий орган, приймаючи рішення про видачу позивачу ліцензії з терміном дії, починаючи з 02.07.2019 року, хоча і діяв в межах наданих йому строків, проте мав всі можливості для встановлення іншого строку її дії, який би був більш сприятливим для платника податків, адже як свідчать матеріали справи та не спростовуються сторонами, позивач завчасно звернувся до контролюючого органу з відповідною заявою та надав повний пакет документів, а вимога Закону про обов`язкову наявність ліцензії на даний від діяльності вступила в дію саме з 01.07.2019, про що було відомо відповідачу. Аналогічна за своєю суттю правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 04.12.2018 року у справі №820/2208/18.
При цьому, колегія суддів вважає непереконливими доводи ГУ ДПС в Одеській області про те, що товариство у поданій заяві було невірно вказано номер платіжного документу, який підтверджує сплату збору за ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним, що зумовило більший термін перевірки контролюючим органом заяви товариства (замість платіжного доручення від 06.06.2019 року №7369, заявником було зазначено платіжне доручення від 06.06.2019 року №7396), адже реалізація дискреційних повноважень податкового органу не повинна створювати штучних перешкод для здійснення законної діяльності суб`єкта господарювання. При цьому контролюючий орган повинен був усвідомлювати той факт, що з 1 липня 2019 року запроваджено ліцензування господарської діяльності ТОВ "Альянс Холдинг".
Таким чином колегія суддів вважає, що відповідачем не доведено наявність об`єктивних підстави ненадання позивачу ліцензій з 01.07.2019 року.
Адже на думку колегії суддів, встановлений законом двадцятиденний термін розгляду заяви суб`єкта господарювання про видачу ліцензії на роздрібну пальним, на що посилається відповідач, в даному випадку не є строком, який регулює дату видачі ліцензії, він лише надає право контролюючому органу розглядати цю заяву суб`єкта господарювання про видачу ліцензії на протязі двадцяти днів, водночас, з урахуванням вимог ст. 2 КАС України та принципу пропорційності в тому числі, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).
При цьому, контролюючим органом не було враховано, що з 1 липня 2019 року, що є днем набранням чинності норм Закону №2628-VІІІ щодо ліцензування, в тому числі й щодо відповідальності за торгівлю пальним без ліцензії.
До того ж, зволікання з боку ГУ ДФС в Одеській області призвело б до необхідності зупинення діяльності суб`єкта господарювання.
Зазначені дії органу виконавчої влади є прикладом порушення ним принципу "належного урядування", які призвели до перешкод в господарюванні для добросовісних платників.
Частиною другою статті 6 та частиною першої статті 7 КАС України передбачено, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" (метою цього Закону є впровадження в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини) суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Враховуючи зазначені положення Конституції та законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також правову природу спору у цій справі, Верховним Судом з метою забезпечення дії в Україні принципу верховенства права враховано судову практику Європейського суду з прав людини.
У пунктах 70-71 рішення по справі "Рисовський проти України" (заява № 29979/04) Європейський Суд з прав людини, аналізуючи відповідність мотивування Конвенції, підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування", зазначивши, що цей принцип передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах "Беєлер проти Італії" (Beyeler v. Italy), заява № 33202/96, пункт 120, "Онер`їлдіз проти Туреччини" (Oneryildiz v. Turkey), заява № 48939/99, пункт 128, "Megadat.com S.r.l. проти Молдови" (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), № 21151/04, пункт 72, "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, пункту 51). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, пункт 74, "Тошкуца та інші проти Румунії" (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, пункт 37) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах "Онер`їлдіз проти Туреччини" (Oneryildiz v. Turkey), пункт 128, та "Беєлер проти Італії" (Beyeler v. Italy), пункт 119).
Принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, пункт 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (там само). З іншого боку, потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pine v. the Czech Republic), заява № 36548/97, пункт 58). Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, пункт 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справах "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pine v. the Czech Republic), заява № 36548/97, пункт 58, "Ґаші проти Хорватії" (Gashi v. Croatia), заява № 32457/05, пункт 40, "Трґо проти Хорватії" (Trgo v. Croatia), заява № 35298/04, пункт 67).
До спірних правовідносин підлягає застосуванню рішення Конституційного Суду України від 27 лютого 2018 року №1-р/2018 (справа № 1-6/2018), яким сформовано правову позицію щодо верховенства права, а саме - основними елементами конституційного принципу верховенства права є справедливість, рівність, правова визначеність. Конституційні та конвенційні принципи, на яких базується гарантія кожному прав і свобод осіб та їх реалізація, передбачають правові гарантії, правову визначеність і пов`язану з ними передбачуваність законодавчої політики, необхідні для того, щоб учасники відповідних правовідносин мали можливість завбачати наслідки своїх дій і бути впевненими у своїх законних очікуваннях, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано (абзац третій пункту 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року №8-рп/2005).
В аспекті викладеного колегія суддів вважає, що приймаючи рішення про видачу позивачу ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним терміном дії з 2 липня 2019 року замість з 1 липня 2019 року, відповідач діяв необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); недобросовісно; непропорційно, зокрема без дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів ТОВ "Альянс Холдинг" і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); та несвоєчасно (поза розумним строком), тобто без дотримання вимог частини другої статті 2 КАС України, у зв`язку з чим колегія суддів вбачає підстави для часткового задоволення позовних вимог товариства.
Разом з тим слід врахувати, що рішення суду, у випадку задоволення позову, має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що за даних обставин справи належний спосіб відновлення порушеного права позивача є визнання протиправними дії ГУДФС щодо видачі позивачу ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі пальним на місце здійснення торгівлі за адресою: Одеська область, м. Южне, вул. Комунальна, 15, АЗС із терміном дії з 2 липня 2019 року, а не з 1 липня 2019 року. У зв`язку з чим відповідача слід зобов`язати змінити розпорядження від 02.07.2019 №196-р в частині дати видачі ліцензії.
За приписами частини першої та частини другої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Суд першої інстанції допустив неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права.
Таким чином апеляційна скарга ТОВ "Альянс Холдинг" підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 292, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Холдинг" – задовольнити частково.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2021 року – скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Холдинг" до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління ДФС в Одеській області щодо видачі Товариству з обмеженою відповідальністю "Альянс Холдинг" ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі пальним на місце здійснення торгівлі за адресою: Одеська область, м. Южне, вул. Комунальна, 15, АЗС із терміном дії з 2 липня 2019 року, а не з 1 липня 2019 року.
Зобов`язати Головне управління ДПС в Одеській області змінити розпорядження від 02.07.2019 №196-р про зобов`язання начальника управління контролю за обігом та оподаткування підакцизних товарів Головного управління ДФС в Одеській області видати ліцензії суб`єктам господарювання на право роздрібної торгівлі пальним та на право зберігання пального за заявами суб`єктів господарювання згідно Реєстру виданих ліцензій, в частині видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним Товариству з обмеженою відповідальністю "Альянс Холдинг" за адресою місця торгівлі: Одеська область, м. Южне, вул. Комунальна, 15, АЗС, реєстраційний номер 153303142019003, терміном дії з 01.07.2019 до 01.07.2024 року.
Зобов`язати Головне управління ДПС в Одеській області змінити в ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі пальним на місце здійснення торгівлі за адресою: Одеська область, м. Южне, вул. Комунальна, 15, АЗС, реєстраційний номер НОМЕР_1 , виданій Товариству з обмеженою відповідальністю "Альянс Холдинг", термін дії з 02.07.2019 року до 02.07.2024 року на з 01.07.2019 року до 01.07.2024 року.
В задоволенні іншої частини адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Холдинг" – відмовити.
Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Холдинг" сплачений судовий збір у розмірі 14  407 (чотирнадцять тисяч чотириста сім) гривень 50 коп.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення апеляційного суду, або з дня вручення учаснику справи повного судового рішення.

Головуючий суддя-доповідач                                                  В.О.Скрипченко

Суддя                                                                                          І.П.Косцова

Суддя                                                                                          Ю.В.Осіпов

Повне судове рішення складено 28 травня 2021 року.