ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2762/21 Справа № 173/316/20 	  	Головуючий у першій інстанції: Петрюк Т. М. Суддя-доповідач: Красвітна  Т. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2021 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого –                        Красвітної Т.П., 
суддів:                                Свистунової О.В., Єлізаренко І.А,
при секретарі                        Догоновій О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 17 вересня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Унірем-Агро Плюс» про розірвання договорів оренди земельних ділянок, стягнення заборгованості з орендної плати, – 

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що в її власності перебувають земельні ділянки:
- земельна ділянка відповідно до Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ІV-ДП № 091800, виданого 08 грудня 1999 року на підставі рішеня 9 сесії 23 скликання Боровківської сіслької ради народних депутатів № 30 від 07 грудня 1999 площею 5.230 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1221081800:01:059:0473;
- земельна ділянка відповідно до Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ДП № 033307, виданого 15 липня 2002 року на підставі розпорядження голови Верхньоднірповської районної державної адміністрації № 185-р від 12 липня 2002 року площею 5.450 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1221081800:01:029:0315;
- земельна ділянка відповідно до Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 133651, виданого 27 серпня 2008 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 5317 від 07.12.2007 площею 5.4972 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1221081800:01:059:0471.
Зазначені земельні ділянки передані в оренду відповідачеві на підставі:
- договору оренди земельної ділянки № б/н, укладеного 18 лютого 2010 року та зареєстрованого 04 червня 2010 року в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі у Верхньодніпровському районному відділі регіональної філії Центру державного земельного кадастру за № 041011900730 та в подальшому комунальним підприємством «Криничанське бюро технічної інвентаризації» проведено державну реєстрацію права (в держаному реєстрі прав) за № 21043033 від 14.06.2017 року, строком дії речового права на п`ять років тобто до 14.06.2022 року;
- договору оренди земельної ділянки № б/н, укладеного 29 червня 2010 року та зареєстрованого 16 серпня 2010 року в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі у Верхньодніпровському районному відділі регіональної філії Центру державного земельного кадастру за № 041011901270 та в подальшому комунальним підприємством «Криничанське бюро технічної інвентаризації» проведено державну реєстрацію права (в держаному реєстрі прав) за № 21044786 від 14.06.2017 року, строком дії речового права на п`ять років тобто до 14.06.2022 року.
- договору оренди земельної ділянки № б/н, укладеного 18 лютого 2010 року та зареєстрованого 04 червня 2010 року в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі у Верхньодніпровському районному відділі регіональної філії Центру державного земельного кадастру за № 041011900731 та в подальшому комунальним підприємством «Криничанське бюро технічної інвентаризації» проведено державну реєстрацію права (в держаному реєстрі прав) за № 21041888 від 13.06.2017 року, строком дії речового права на п`ять років тобто до 13.06.2022 року.
Відповідно до п. 4 Договорів оренди землі відповідач зобов`язувався протягом строку дії договору за кожен рік користування земельною ділянкою сплачувати не менше 3% від нормативної грошової оцінки даної земельної ділянки з урахуванням індексації, визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки не пізніше 30 листопада кожного року. Додатковою угодою до вказаного договору від 06.02.2015 року змінено процентну ставку з 3% до 5.3% від нормативної грошової оцінки.
Згідно витягу з ДЗК про земельну ділянку нормативна грошова оцінка станом на 08.05.2019 року на земельну ділянку з кадастровим номером 1221081800:01:059:0473 складала 152554,40 грн.. та станом на 13.05.2019 року на земельну ділянку за кадастровим номером 1221081800:01:059:0471 складала 152502,18 грн. та станом на 10.06.2019 року на земельну ділянку з кадастровим номером 1221081800:01:029:0315 складала 156847,03 грн. Загальна сума нормативної грошової оцінки на вказані земельні ділянки складає 461903,61 грн. відповідно розмір орендної плати в 2019 році повинен складати 24480,50 грн.
Однак відповідач свої зобов`язання порушив та станом на 19 лютого 2020 року відповідачем не сплачено жодних грошових коштів, до того ж ніяких послуг в рахунок орендної плати за 2019 рік позивач від відповідача не отримав. На неодноразові звернення до відповідача про здійснення повного розрахунку за Договорами оренди останній відповідав відмовою. Тому, позивач просила розірвати договір оренди землі, укладений 18 лютого 2010 року між нею та відповідачем площею 5.23 га ріллі, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області кадастровий номер 1221081800:01:059:0473, та вилучити запис з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право ( в державному реєстрі) № 210443033 від 14 червня 2017 року вчинений комунальним підприємством «Криничанське бюро технічної інвентаризації»; розірвати договір оренди земельної ділянки від 18.02.2010 року, укладений між нею і відповідачем загальною площею 5.45 га ріллі, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області кадастровий номер 1221081800:01:029:0315, шляхом скасування та вилучення запису з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право ( в державному реєстрі) № 21041888 від 13 червня 2017 року вчинений комунальним підприємством «Криничанське бюро технічної інвентаризації»; розірвати договір оренди земельної ділянки від 29.06.2010 року, укладений між нею і відповідачем загальною площею 5.4972 га ріллі, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області кадастровий номер 1221081800:01:059:0471, шляхом скасування та вилучення запису з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право (в державному реєстрі) № 2104786 від 14 червня 2017 року вчинений комунальним підприємством «Криничанське бюро технічної інвентаризації»; стягнути з відповідача на її користь заборгованість по виплаті орендної плати в розмірі 24480,90 грн, та стягнути з відповідача понесені судові витрати по сплаті судового збору.
Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 17 вересня 2020 року частково задоволено позовні вимоги, вирішено стягнути із товариства з обмеженою відповідальністю «Унірем- Агро Плюс» на користь ОСОБА_1 невиплачену орендну плату за 2019 рік в сумі 19707,12 грн; в задоволенні решти позовних вимог про стягнення невиплаченої орендної плати за 2019 рік відмовлено; у задоволенні позовних вимог за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Унірем - Агро Плюс» про розірвання договору оренди земельної ділянки, укладеного 18 лютого 2010 року між ОСОБА_1 і товариством з обмеженою відповідальністю Унірем - Агро Плюс» площею 5.23 га ріллі, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області кадастровий номер 1221081800:01:059:0473, шляхом скасування та вилучення запису з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право (в державному реєстрі) № 210443033 від 14 червня 2017 року вчинений комунальним підприємством «Криничанське бюро технічної інвентаризації»; розірвання договору оренди земельної ділянки, укладеного 18 лютого 2010 року між ОСОБА_1 і товариством з обмеженою відповідальністю «Унірем - Агро Плюс» загальною площею 5.45 га ріллі, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області кадастровий номер 1221081800:01:029:0315, шляхом скасування та вилучення запису з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право (в державному реєстрі) №21041888 від 13 червня 2017 року вчинений комунальним підприємством «Криничанське бюро технічної інвентаризації» і розірвання договору оренди земельної ділянки від 26 червня 2010 року, укладеного між ОСОБА_1 і товариством з обмеженою відповідальністю Унірем - Агро Плюс» загальною площею 5.4972 га ріллі, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області кадастровий номер 1221081800:01:059:0471, шляхом скасування та вилучення запису з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право (в державному реєстрі) №21044786 від 14 червня 2017 року вчинений комунальним підприємством «Криничанське бюро технічної інвентаризації» відмовлено; стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Унірем - Агро Плюс» на користь ОСОБА_1 678,84 грн на відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору; в іншій частині понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2684,36 грн. покласти на ОСОБА_1 .
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо розірвання договорів оренди та ухвалення у вказаній частині нового судового рішення про задоволення відповідних позовних вимог у повному обсязі.
Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується письмовими матеріалами справи.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення  суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення в оскаржуваній частині, виходячи з наступного. 
Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що у власності позивача перебувають три земельні ділянки:
- земельна ділянка відповідно до Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ІV-ДП № 091800, виданого 08 грудня 1999 року на підставі рішеня 9 сесії 23 скликання Боровківської сіслької ради народних депутатів № 30 від 07 грудня 1999 площею 5.230 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1221081800:01:059:0473;
- земельна ділянка відповідно до Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ДП № 033307, виданого 15 липня 2002 року на підставі розпорядження голови Верхньоднірповської районної державної адміністрації № 185-р від 12 липня 2002 року площею 5.450 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1221081800:01:029:0315;
- земельна ділянка відповідно до Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 133651, виданого 27 серпня 2008 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 5317 від 07.12.2007 площею 5.4972 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1221081800:01:059:0471 (а.с.12, 13, 14).
Зазначені вище земельні ділянки передані позивачем в оренду відповідачеві на підставі наступних договорів.
Так, згідно договору оренди земельної ділянки № б/н, укладеного 18 лютого 2010 року та зареєстрованого 04 червня 2010 року в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі у Верхньодніпровському районному відділі регіональної філії Центру державного земельного кадастру за № 041011900730 та в подальшому комунальним підприємством «Криничанське бюро технічної інвентаризації» проведено державну реєстрацію права (в держаному реєстрі прав) за № 21043033 від 14.06.2017 року, строком дії речового права на п`ять років тобто до 14.06.2022 року (а.с.15).
Згідно договору оренди земельної ділянки № б/н, укладеного 29 червня 2010 року та зареєстрованого 16 серпня 2010 року в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі у Верхньодніпровському районному відділі регіональної філії Центру державного земельного кадастру за № 041011901270 та в подальшому комунальним підприємством «Криничанське бюро технічної інвентаризації» проведено державну реєстрацію права (в держаному реєстрі прав) за № 21044786 від 14.06.2017 року, строком дії речового права на п`ять років тобто до 14.06.2022 року (а.с.21).
Згідно договору оренди земельної ділянки № б/н, укладеного 18 лютого 2010 року та зареєстрованого 04 червня 2010 року в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі у Верхньодніпровському районному відділі регіональної філії Центру державного земельного кадастру за № 041011900731 та в подальшому комунальним підприємством «Криничанське бюро технічної інвентаризації» проведено державну реєстрацію права (в держаному реєстрі прав) за № 21041888 від 13.06.2017 року, строком дії речового права на п`ять років тобто до 13.06.2022 року (а.с.27). 
Згідно з пунктом 4 кожного із договорів оренди, орендна плата встановлена у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Кошти перераховуються орендарем на рахунок (рахунок вказується додатково) або сплачується готівкою орендодавцю в строк до 30 листопада щорічно.
Відповідно до додаткової угоди від 06.02.2015 року орендна плата збільшена з 3% до 5.3% відсотків, що підтверджується копією додаткової угоди (а.с.33).
У 2017 році позивачеві нарахована орендна плата з відрахуванням земельного податку в сумі 5796,24 грн. за кожну земельну ділянку. Відповідно до копій платіжних відомостей ОСОБА_1 , 17.08.2017 отримала грошові кошти в сумі 11592,48 грн., та 2000,00 кг. пшениці 04.08.2017, що підтверджується копіями платіжних відомостей. Вартість фуражного зерна складала 4400,00 грн. (а.с.61, 62).
Згідно платіжної відомості, у 2018 році позивачеві виплачена орендна плата в сумі 11592,48 грн., розрахунок орендної плати здійснений з відрахуванням податку на землю. Розрахунок проведено відповідно до платіжної відомості УН 000000040 від 13.08.2018, також позивач отримала 2000,00 кг пшениці відповідно до відомості від 13.08.2018 (а.с.63, 64).
Згідно списку згрупованих поштових переказів від 17.02.2020, відповідачем направлено позивачеві грошовий переказ № 1977 в сумі 19707,12 грн. (виплата орендної плати за земельні ділянки (паї) 2019 року) (а.с.65).
Відповідно до платіжного доручення №15738 від 24.03.2020 року ДД АТ «УКПОШТАА», ТОВ «Унірем-Агро Плюс» повернено поштовий переказ №1977 від 17.02.2020 року в сумі 19707,12 грн. з позначкою: “Одержувач відмовився від переказу” (а.с.66).
Колегія наголошує, що, відповідно до змісту позовної заяви та пояснень представника позивача у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, позов заявлений з підстав того, що за кожним із трьох вказаних вище договорів оренди за 2019 рік позивачу не сплачено орендну плату. Інші обґрунтування позову щодо несплати, неповної або невчасної оплати орендної плати за інші періоди часу — відсутні. Системність невиконання умов договору позивач обґрунтовує несплатою орендної плати у 2019 році за кожним з трьох договорів оренди. 
Відповідно до частини першої статті 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до частин першої та другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Згідно зі статтею 13 цього Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Права та обов`язки орендодавця та орендаря встановлені статтями 24 та 25 Закону України «Про оренду землі».
Положеннями статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, у разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.
Пунктом «д» частини першої статті 141 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) однією з підстав припинення права користування земельною ділянкою передбачено систематичну несплату земельного податку або орендної плати.
Разом з тим, як зазначалося вище, згідно із частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Системний аналіз зазначених положень законодавства дає можливість дійти висновку, що при вирішенні питання щодо розірвання договору оренди земельної ділянки з підстави, передбаченої пунктом «д» статті 141 ЗК України, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України, згідно з якою необхідна наявність істотного порушення стороною договору.
Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 дійшов висновку, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
З огляду на викладене, враховуючи зміст, обгрунтування та підстави заявленого у даній справі позову, колегія дійшла висновку про недоведеність та необгрунтованість тверджень позивача щодо системного невиконання відповідачем умов кожного з вказаних вище договорів оренди.
Так, відповідачем не спростовано твердження позивача, що за кожним із договорів оренди позивачем не отримано орендну плату за 2019 рік.
Відповідачем не доведено, що позивач з власної вини не отримала орендну плату за 2019 рік за трьома договорами оренди, однак однократне порушення умов кожного з трьох договорів оренди не створює складу систематичного невиконання орендарем кожного з договорів оренди земельної ділянки окремо, тому підстави для задоволення позовних вимог про розірвання трьох договорів оренди, скасування та вилучення відповідних записів про речове право — відсутні. Отже, у задоволенні вказаних позовних вимог повинно бути відмовлено саме з наведених вище підстав. 
При цьому, не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань. 
Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія звертає увагу, що рішення місцевого суду, згідно змісту апеляційної скарги, оскаржене лише в частині відмови у задоволенні вимог про розірвання договорів оренди землі.
Тому суд апеляційної інстанції справу в частині стягнення заборгованості з орендної плати, - не переглядає, згідно вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України.
Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом, в оскаржуваній частині, норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Таким чином, колегія приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення місцевого суду в оскаржуваній частині – без змін. 
Суд наголошує, що позивач не позбавлена можливості, на захист своїх прав та законних інтересів, звернутись до суду з іншим позовом, за іншого обгрунтування.
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, –

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  – залишити без задоволення. 
Рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 17 вересня 2020 року – в оскаржуваній частині залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду. 

Головуючий

Судді