УХВАЛА

14 квітня 2021 року 
Київ
справа №9901/71/21
адміністративне провадження №П/9901/71/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Жука А.В.,
суддів: Данилевич Н.А.,  Загороднюка А.Г.,  Мартинюк Н.М.,  Мельник-Томенко Ж.М., 
перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Верховної Ради України (Держави України) про визнання дій і бездіяльності протиправними, зобов?язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
15 березня 2021 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду, як до суду першої інстанції, позовну заяву, в якому просив:
- відповідно до вимог заявленого матеріально-процесуального права, згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 01 листопада 1996 року, Конституції України, Євроконвенції 1950 року  відкрити адміністративне провадження;
- відповідно до вимог Закону України "Про звернення громадян" здійснити розгляд позовної заяви у першочерговому порядку виключно до вимог заявленого матеріально-процесуального права;
- звільнити позивача від сплати судового збору;
- визнати дії відповідача протиправними, як такі що містять: склад злочину, безправ`я і беззаконня, шахрайства і оману, повну бездіяльність і безвідповідальність викрадення права власності - страхової-ядерної пенсії з 04 березня 1997 року;
- зобов`язати Державу Україну, її законодавчу та виконавчу владу відновити страхове-ядерне право щодо невиплати основної, страхової, ядерної, державної, гарантованої пенсії виключно із офіційного, базового, актом перевірки перевіреного, визначеного Державою СРСР, УРСР, Україна середньомісячного заробітку 3652 рублів СРСР=5189 доларів США, отриманого згідно Наказу від 26 квітня 1986 року виключно в % від ступеню втрати працездатності з 04 березня 1991 року - дня встановлення інвалідності довічно, без будь-яких обмежень страхового-ядерного права;
-   у відповідності до Конституції України та Рішень Конституційного Суду України 1997-2020 років відновити непорушну, особливу, соціальну, конституційну норму Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796- XII від 28 лютого 1991 року (далі - Закон №796- XII);
- зобов`язати Державу Україну, її законодавчу та виконавчу владу забезпечити страхове-ядерне право на відшкодування-компенсацію ядерної шкоди, заподіяної життю і здоров`ю внаслідок нещасного випадку на виробництві при виконання наказу від 26 квітня 1986 року згідно наказу Держави;
- зобов`язати Верховну Раду України здійснити контроль за діяльністю Кабінету Міністрів України - центрального органу виконавчої влади;
-  зобов`язати Державу Україну відновити порушене права на виплату додаткової пенсії за ядерну шкоду, заподіяну  життю і здоров`ю виключно в розмірі 100% мінімальної пенсії за віком, виключно до вимог Закону №796-XII від 28 лютого 1991 року, статей Закону України №39/95 - ВР від 08 лютого 1995 року, певних статей Конституції України з дня порушеного права довічно;
-   зобов`язати Державу Україну на всю суму боргу нарахувати щорічно з 1991 року 3% річних від зобов`язань простроченого боргу, які є обов`язком незалежно від рішення суду відповідно до вимог Цивільного Кодексу України;
- зобов`язати Державу Україну відповідно до вимог Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на всю суму боргу нарахувати пеню в розмірі 120% річних облікової ставки Національного банку України як конституційну гарантію протиправне порушеного страхового-ядерного права;
-   рішення Суду поставити на контроль виконання та у разі невиконання рішення Суду в строк не більше одного місяця, з дня наступного, зобов`язати Державу Україну щоденно нараховувати пеню в розмірі 120% річних від найвищої облікової ставки Національного банку України та 3% річних за борговим зобов`язанням, як конституційну гарантію порушеного права відповідно до Рішень Європейського Суду з прав людини.
Ухвалою Верховного Суду від 18 березня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з підстав невідповідності змісту позовних вимог положенням статті 266 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), з огляду на те, що у позовній заяві необхідно було чітко та конкретно сформулювати зміст позовних вимог окремо до Верховної Ради України, вказати, які постанови, дії чи бездіяльність законодавчого органу є протиправними і навести обґрунтування їх протиправності, а також зазначити, які конкретно дії в межах наданих суду повноважень необхідно вчинити для відновлення порушених прав позивача; зазначити у чому полягає порушення його особистих прав, свобод та інтересів з боку Верховної Ради України в межах її повноважень із правим обґрунтування позовних вимог у цій частині, обґрунтувати кожну зі своїх позовних вимог та зазначити докази, що підтверджує кожну із викладених обставин; надати власне письмове підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
Позивачу надано строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення вказаних недоліків шляхом складання і подання нової позовної заяви.
Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (№0102932586468) копія ухвали суду від 18 березня 2021 року отримана позивачем 24 березня 2020 року.
02 квітня 2021 року на виконання ухвали суду від 18 березня 2021 року ОСОБА_1 подав уточнення мотивованої частини позовної заяви у справа №9901/71/21.
Перевіривши вказане уточнення до позовної заяви на відповідність вимогам процесуального закону, Суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає поверненню з огляду на наступне.
Як вбачається із змісту уточнення до позовної заяви, яке надійшло до Верховного Суду 02 квітня 2021 року, ОСОБА_1 виражає свою незгоду з ухвалою Верховного Суду від 18 березня 2021 року, та просить передати зазначену справу на розгляд до іноземних судів.
Суд акцентує увагу на тому, що обґрунтовуючи  уточнення до позовної заяви у справі №9901/71/21, ОСОБА_1 застосовує образливі, неповажні твердження і лайливі слова, використання яких неприпустиме при оформленні, зокрема, й при усуненні недоліків позовної заяви (надання до суду уточнень позовної заяви), а тому розцінюється Верховним Судом як зловживання процесуальними правами та наявність підстав для повернення позовної заяви відповідно до частини третьої   статті 45 КАС України, оскільки використання обраного позивачем висловлювання для надання характеристики Верховного Суду є неприпустимим.
При цьому слід зазначити, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 березня 2019 року у справі №9901/34/19 зазначено, що нецензурна лексика, образливі та лайливі слова, символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду не можуть використовуватися ні у заявах по суті справи, заявах із процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їхніх представників.
За правилами частини третьої   статті 45 КАС України   якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, Суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.
Таким чином, Суд дійшов   висновку про зловживання ОСОБА_1 процесуальними правами, що є підставою для повернення позовної заяви на підставі частини третьої   статті 45 КАС України. 
Крім цього, станом на день постановлення цієї ухвали будь-яких інших заяв чи клопотань на усунення недоліків позовної заяви від позивача до суду не надходило.
Оскільки   позивач ОСОБА_1     не виконав вимог ухвали Верховного Суду від 18 березня 2021 року, позовна заява підлягає поверненню.      
Відповідно до пункту першого частини четвертої    статті 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Згідно з частинами п`ятою та шостою статті 169 КАС України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.
На підставі викладеного та керуючись статтями 45, 169, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд, -
УХВАЛИВ:
1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Верховної Ради України (Держави України) про визнання дій і бездіяльності протиправними, зобов?язання вчинити певні дії - повернути позивачу.
2. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, установленому законом.
3. Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 КАС України, та може бути оскаржена до Великої Палати Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

...........................

...........................

...........................

...........................

...........................

А.В. Жук
Н.А. Данилевич 
 А.Г. Загороднюк 
 Н.М. Мартинюк 
 Ж.М. Мельник-Томенко ,
Судді Верховного Суду