Ухвала
 
16 квітня 2021 року
м. Київ
 
справа № 357/7036/19
провадження № 61-5448ск21
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 грудня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , треті особи: Білоцерківський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Київської області, державний нотаріус Васильківської міської нотаріальної контори Київської області Хоменко Сергій Анатолійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати виконавчий напис від 20 лютого 2018 року серії ННА № 386476, зареєстрований в реєстрі № 1-186, вчинений державним нотаріусом Васильківської міської державної нотаріальної контори Київської області Хоменко С. А., щодо стягнення з ОСОБА_1 невідшкодовану суму завданих збитків у розмірі            413 948 грн таким, що не підлягає виконанню.
 
Білоцерківський міськрайонний суд Київської області рішенням від 24 грудня                   2019 року позов задовольнив. Визнав виконавчий напис від 20 лютого 2018 року серії ННА № 386476, зареєстрований в реєстрі № 1-186, вчинений державним нотаріусом Васильківської міської державної нотаріальної контори Київської області               Хоменко С. А., щодо стягнення з ОСОБА_1 невідшкодовану суму завданих збитків у розмірі 413 948 грн таким, що не підлягає виконанню. Вирішив питання щодо розподілу судових витрат.
 
Київський апеляційний суд постановою від 15 лютого 2021 року рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 грудня 2019 року змінив в частині правового обґрунтування задоволення позову, виклавши його в редакції мотивувальної частини постанови. В іншій частині рішення суду залишив без змін.
 
29 березня 2021 року Військова частина НОМЕР_1 подала засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області           від 24 грудня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 лютого 2021 року з пропуском строку на касаційне оскарження.
 
Військова частина НОМЕР_1 звернулася з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 грудня 2019 року та постанови Київського апеляційного суду                     від 15 лютого 2021 року, яке мотивоване тим, що оскаржувану постанову апеляційного суду від 15 лютого 2021 року заявник отримав 02 березня 2021 року (на підтвердження наведеного надано супровідний лист Київського апеляційного суду  від 19 лютого 2021 року, копію поштового конверту зі штрихкодовим ідентифікатором 0318630619548 та витяг з сайту «Укрпошта».
 
Клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.
 
Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
 
Доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження ухвалених у цій справі судових рішень та надані матеріали свідчать про поважність причин пропуску цього строку та наявність підстав для його поновлення, оскільки оскаржувану постанову апеляційного суду від 15 лютого 2021 року заявник отримав 02 березня 2021 року.
 
Разом із тим, подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки як на підставу касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України. 
 
Відповідно до пункту 2 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.
 
За змістом пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
 
Положення цих норм дають підстави для висновку, що заявнику необхідно зазначити постанову Верховного Суду, в якій викладено правовий висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, вказати з приводу застосування якої саме норми слід відступити від цього правового висновку та навести відповідне належне нормативно-правове обґрунтування.
 
Враховуючи викладене, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надіслати на адресу суду уточнену касаційну скаргу, в якій повинно бути зазначено конкретну обов`язкову підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав), та надати копії скарги відповідно до кількості учасників справи.
 
Також, в порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України, до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.
 
Військова частина НОМЕР_1 в касаційній скарзі заявила клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги до ухвалення рішення у справі посилаючись на те, що військова частина є державною бюджетною установою та є розпорядником коштів третього ступеню, фінансування на рахунки військової частини надходить з довольчого органу (командування Повітряних Сил Збройних Сил України). 03 березня 2021 року на підставі рапорту військовою частиною було подано заявку до довольчого органу про перерахунок коштів на сплату судового збору за подання касаційної скарги.
 
Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
 
Закон України «Про судовий збір» не передбачає можливості відстрочення сплати судового збору для юридичних осіб, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення такого клопотання. Крім того, Військова частина НОМЕР_1 є відповідачем у справі. 
 
Ставка судового збору, чинна на час подання касаційної скарги на рішення суду, встановлена підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» та визначена у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.
 
Позовну заяву подано у липні 2019 року, ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою становила 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (прожитковий мінімум для працездатних осіб – 1 921 грн, підпункт 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній станом на час подання позовної заяви у даній справі), тому судовий збір за подання касаційної скарги в даному випадку за одну немайнову вимогу становить 1 536,80 грн (768,40 грн х 200 %).
 
Враховуючи наведене, Військовій частині НОМЕР_1 слід сплатити судовий збір за подання касаційної скарги в розмірі 1 536,80 грн.
 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в розмірі 1 536,80 грн має бути перераховано за наступними реквізитами: отримувач коштів — ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ) — 37993783; банк отримувача — Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача — UA288999980313151207000026007; код класифікації доходів бюджету — 22030102; найменування податку, збору, платежу — Судовий збір (Верховний Суд, 055).
 
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження оплати судового збору необхідно надати Верховному Суду квитанцію (платіжне доручення).
 
Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Отже, касаційну скаргу слід залишити без руху з наданням можливості усунути вищевказані недоліки.
 
Керуючись статтями 185, 389, 390, 392, 393 ЦПК України, 
 
УХВАЛИВ:
 
Клопотання Військової частини НОМЕР_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.
 
Поновити Військовій частині НОМЕР_1 строк на касаційне оскарження рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 грудня 2019 року та постанови Київського апеляційного суду від 15 лютого 2021 року.
 
Відмовити Військовій частині НОМЕР_1 в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги до ухвалення рішення у справі.
 
Касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 грудня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 лютого 2021 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику. 
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                               А. Ю. Зайцев