ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2021 р.	Справа № 480/3413/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бегунца А.О.,
Суддів: П`янової Я.В. ,  Рєзнікової С.С. ,
за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18.12.2019 року, головуючий суддя І інстанції: О.О. Осіпова, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 18.12.19 року по справі № 480/3413/19
за позовом                    Головного управління ДПС у Сумській області  
до                     ОСОБА_1                            
про стягнення податкового боргу,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, Головне управління ДФС у Сумській області, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з відповідача податковий борг у загальному розмірі 293 549,74 грн., в тому числі: з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власником об`єктів житлової нерухомості (код платежу 18010300) у сумі 154 543,02 грн. на користь місцевого бюджету на р/р 31416512018279, отримувач УДКСУ у Путивльському р-ні Сумської області, код одержувача 37235451, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998; з орендної плати з фізичних осіб (код платежу 18010900) у сумі 115 998,22 грн. на користь місцевого бюджету на р/р 33218815018279, отримувач УДКСУ у Путивльському р-ні Сумської області, код одержувача 37235451, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998; з земельного податку з фізичних осіб (код платежу 18010700) у сумі 23 008,50 грн. на користь місцевого бюджету на р/р 33210813018279, отримувач УДКСУ у Путивльському р-ні Сумської області, код одержувача 37235451, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998.
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, який перебуває на обліку в Конотопському управлінні ГУ ДФС у Сумській області як платник податків, всупереч вимог  Податкового кодексу України  порушив строки сплати узгодженого податкового зобов`язання, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість на загальну суму 42442,79грн.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 18.12.2019 вказаний позов задоволено у повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_1 податковий борг у розмірі  293 549,74 грн. (двісті дев`яносто три тисячі п`ятсот сорок дев`ять грн. сімдесят чотири коп.), в тому числі: з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власником об`єктів житлової нерухомості (код платежу 18010300) у сумі 154 543,02 грн. на користь місцевого бюджету на р/р 31416512018279, отримувач УДКСУ у Путивльському р-ні Сумської області, код одержувача 37235451, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998; з орендної плати з фізичних осіб (код платежу 18010900) у сумі 115 998,22 грн. на користь місцевого бюджету на р/р 33218815018279, отримувач УДКСУ у Путивльському р-ні Сумської області, код одержувача 37235451, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998; з земельного податку з фізичних осіб (код платежу 18010700) у сумі 23 008,50 грн. на користь місцевого бюджету на р/р 33210813018279, отримувач УДКСУ у Путивльському р-ні Сумської області, код одержувача 37235451, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.         
Апелянт вважає, що при ухваленні рішення Сумським окружним адміністративним судом порушено норми процесуального права (ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України), не в повному обсязі встановлено обставини, які мають суттєве значення для справи – не витребувано документи, що стали підставою для стягнення, судом безпідставно не враховано постанову Путивльського районного суду від 24.04.2019 по справі №584/1746/18, що винесене безпосередньо щодо предмету позову, не застосовано під час вирішення спору принцип верховенства права, щодо правової визначеності, принцип пропорційності та Правила вирішення сумнівів на користь платника податків.
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Конотопському управлінні ГУ ДФС у Сумській області як платник податків.
ГУ ДФС у Сумській області були прийняті податкові повідомлення - рішення форми «Ф»:
- №216153-1305-1805 від 25.04.2018 р., яким визначено суму грошового зобов`язання з орендної плати за 2018 рік у розмірі 180 925,82 грн. (а.с.18). У зв`язку з наявністю переплати у розмірі 64 927,60 грн. та сплати зобов`язання у розмірі 35 790,96 грн., сума боргу за податковим повідомленням-рішенням складає 80 207,26 грн. (а.с.13).
- №216153-2017-1305-1805 від 25.04.2018 р., яким визначено суму грошового зобов`язання з орендної плати за 2017 рік у розмірі 35 790,96 грн. (а.с.18).
Дані податкові повідомлення-рішення оскаржені не були.
Також, відповідно до п.286.5 ст.286 ПК України ГУ ДФС у Сумській області було прийняте податкове повідомлення - рішення форми «Ф» №53782-0000-1805 від 15.08.2018 р., яким визначено суму грошового зобов`язання з земельного податку з фізичних осіб за 2018 рік у розмірі 25 646,39 грн. (а.с.19). У зв`язку з наявністю переплати у розмірі 2 637,89 грн., сума боргу за податковим повідомленням-рішенням складає 23 008,50 грн. (а.с.13).
Дане податкове повідомлення-рішення оскаржене не було.
На підставі ст.266 ПК України ГУ ДФС у Сумській області були прийняті податкові повідомлення-рішення з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки:
- №009-1305-1812 від 04.05.2019 року, яким визначено суму грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2017 рік у розмірі 30 065,60 грн. (а.с.17);
- №008-1305-1812 від 04.05.2019 року, яким визначено суму грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2017 рік у розмірі 71 518,40 грн. (а.с.17);
- №004-1305-1812 від 04.05.2019 року, яким визначено суму грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2016 рік у розмірі 19 572,01 грн. (а.с.17);
- №005-1305-1812 від 04.05.2019 року, яким визначено суму грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2016 рік у розмірі 30 797,61 грн. (а.с.17);
- №006-1305-1812 від 04.05.2019 року, яким визначено суму грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2016 рік у розмірі 2 589,40 грн. (а.с.17).
Податкові повідомлення-рішення №001-1305-1812 від 04.05.2019 року, №002-1305- 1812 від 04.05.2019 року, №003-1305-1812 від 04.05.2019 року, №004-1305-1812 від 04.05.2019 року, №005-1305-1812 від 04.05.2019 року, №006-1305-1812 від 04.05.2019, №007-1305-1812 від 04.05.2019 року були оскаржені відповідачем до Сумського окружного адміністративного суду. Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 30.10.2018 року по справі №1840/3064/18 позов про скасування податкових повідомлень-рішень було задоволено в повному обсязі (а.с.34-36).
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 06.02.2019 року апеляційну скаргу задоволено частково, а саме скасовано рішення в частині скасування податкових повідомлень-рішень №004-1305-1812 від 04.05.2019 року, №005-1305-1812 від 04.05.2019 року, №006-1305-1812 від 04.05.2019 року та прийнято нову постанову, якою відмовлено в цій частині позовних вимог (а.с.37-40).
Постановою Верховного суду України у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 21 травня 2019 року по справі №1840/3064/18 рішення Сумського окружного адміністративного суду від 30.10.2018 в частині, залишеній без змін постановою суду апеляційної інстанції, та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 06.02.2019 у справі 1840/3064/18 залишено без змін (а.с.41-44).
Податкові повідомлення-рішення №009-1305-1812 від 04.05.2019 року, №008-1305-1812 від 04.05.2019 року оскаржені не були.
Відповідачу була направлена податкова вимога №324-50 від 22.10.2018 року (а.с.21).
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що заборгованість відповідача залишається не сплаченою та складає 293 549,74 грн., в тому числі: з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власником об`єктів житлової нерухомості у сумі 154 543,02 грн., з орендної плати з фізичних осіб у сумі 115 998,22 грн., з земельного податку з фізичних осіб (код платежу 18010700) у сумі 23 008,50 грн.
Колегія суддів частково не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України (далі  - ПК України) до обов`язків платника податків входить сплата належних сум податків і зборів у встановлені законами терміни.
Згідно з ст. 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.
Відповідно до п.36.1 ст.36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені Податковим кодексом, законами з питань митної справи.
Пунктом 38.1 ст. 38 ПК України встановлено, що виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
Відповідно до п.286.5 ст.286 ПК України нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають (вручають) платникові за місцем його реєстрації до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу.
Згідно пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України сума узгодженого грошового зобов`язання не сплаченого платником податку на встановлений строк набула статусу податкового боргу.
Відповідно до пп.266.1.1 п.266.1 ст.266 Податкового кодексу України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
Підпунктом 266.2.1 п.266.2 ст.266 Податкового кодексу України визначено, що об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.
Відповідно до пп.266.3.1 п.266.3 ст.266 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.
Згідно з пп.266.3.2 п.266.3 ст.266 Податкового кодексу України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.
Відповідно до п.п.266.7.2.п.266.7 ст.266 Податкового кодексу України податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).
Згідно ст.59 ПК України у разі, коли платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган фіскальної служби надсилає йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання податкового повідомлення-рішення.
Як свідчать письмові докази, відповідачу була направлена податкова вимога №324-50 від 22.10.2018 року (а.с.21).
Відповідно до п.59.5 ст.59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Згідно з п.п.20.1.34 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органам мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.
Відповідно до п.87.11 ст.87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.
Як вбачається з розрахунку податкової заборгованості (а.с.13) та витягів з історії недоїмок та з інтегрованої картки платника (а.с.14-16), заборгованість відповідача залишається не сплаченою та складає 293 549,74 грн., в тому числі: з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власником об`єктів житлової нерухомості у сумі 154 543,02 грн., з орендної плати з фізичних осіб у сумі 115 998,22 грн., з земельного податку з фізичних осіб (код платежу 18010700) у сумі 23 008,50 грн.
Водночас, колегія суддів зауважує, що під час апеляційного розгляду, ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 09.06.2020 провадження у справі №480/3413/19 зупинялось до набрання законної сили рішенням Сумського окружного адміністративного суду у справі № 480/2313/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Сумській області про скасування податкового повідомлення-рішення.
Так, в провадженні Сумського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа №480/2313/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Сумській області про скасування податкового повідомлення-рішення від 25.04.2018 №216153-1305-1805 щодо визначення податкового зобов`язання за платежем орендна плата з фізичних осіб за 2018 рік на суму 180 925,82 грн., в частині 89197,14 грн.
Зазначене донарахування є предметом стягнення грошових коштів по справі №480/3413/19, що розглядається.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2020 року по справі №480/2313/20 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Сумській області про скасування податкового повідомлення-рішення в частині - задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 25.04.2018 р. № 216153-1305-1805 в частині визначення податкового зобов`язання за платежем орендна плата з фізичних осіб за 2018 рік на суму 89 197,14 грн. Рішення набрало законної сили. 
Отже, в межах даних правовідносин, протиправність стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу з орендної плати з фізичних осіб (код платежу 18010900) у сумі 89147 грн. 14 коп. на користь місцевого бюджету встановлена рішенням суду по справі №480/2313/20, яке набрало законної сили, а тому колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, а саме - стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу з орендної плати з фізичних осіб (код платежу 18010900) у сумі 89147 грн. 14 коп. на користь місцевого бюджету.
Разом з тим, колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги щодо відсутності податкових повідомлень-рішень, за якими визначено до стягнення орендної плати з фізичних осіб в сумі 115 998,22 грн., з огляду на наступне.
Так, як вбачається з матеріалів справи, контролюючим органом в позовній заяві допущена помилка при обґрунтуванні суми заявлених позовних вимог в частині орендної плати з фізичних осіб, а саме невірно вказана дата винесення податкових повідомлень-рішень, якими визначено грошові зобов`язання: замість податкових повідомлень-рішень №216153-1305-1805 від 25.04.2018 та №216153-2017-1305-1805 від 25.04.2018 вказано №216153-1305-1805 від 20.06.2018 та №216153-2017-1305-1805 від 20.06.2018. Проте, до суду направлені податкові повідомлення-рішення, що підтверджують наявність податкового боргу із вірними реквізитами (а.с. 18). Аналогічна помилка була і в рішенні Сумського окружного адміністративного суду від 18.12.2019 по справі №480/3413/19. Проте, наведені помилки є суто граматичними та технічними, оскільки не впливають на суть ухваленого судового рішення.
Твердження апелянта стосовно не врахування судом першої інстанції постанови Путивльського районного суду від 24.04.2019 по справі №584/1746/18 колегія суддів вважає безпідставними, оскільки відповідачем не наведено жодних доводів щодо відповідності сум, стягнутих постановою Путивльського районного суду від 24.04.2019 по справі №584/1746/18 податковим зобов`язанням, визначеним у податкових повідомленнях-рішеннях №216153-1305-1805 від 25.04.2018 та №216153-2017-1305-1805 від 25.04.2018, обґрунтування апелянта щодо подвійного стягнення заборгованості з орендної плати є безпідставним та необґрунтованим. 
Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 315, п. 4 ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення, у разі неправильного застосування норм матеріального права.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18.12.2019 року по справі № 480/3413/19 скасувати в частині стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу з орендної плати з фізичних осіб (код платежу 18010900) у сумі 89147 грн. 14 коп. на користь місцевого бюджету з прийняттям в цій частині нової постанови про відмову у задоволенні позову. В іншій частині рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18.12.19 року по справі №480/3413/19 залишити без змін. 
Керуючись ст. ст. 243, 250, 310, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18.12.2019 року по справі № 480/3413/19 скасувати в частині стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу з орендної плати з фізичних осіб (код платежу 18010900) у сумі 89147 грн. 14 коп. на користь місцевого бюджету з прийняттям в цій частині нової постанови про відмову у задоволенні позову. 
В іншій частині рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18.12.19 року по справі №480/3413/19 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		А.О. Бегунц	
Судді	   	Я.В. П`янова    С.С. Рєзнікова   	
Повний текст постанови складено  24.06.2021 року