ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ 
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 червня 2021 року 
м. Чернівці
справа №2-394/2009
провадження 822/462/21
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Кулянда М.І.,
суддів: Одинака О.О., Половінкіної Н.Ю.,
секретар Конецька Д.Г.,
учасники справи:
позивач Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк», представник позивача Бацей Тетяна Миколаївна,
відповідач ОСОБА_1 ,
апеляційна скарга ОСОБА_2 на рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 27 жовтня 2009 року,
головуючий в суді першої інстанції суддя Кириляк А.Ю.
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
Акціонерного товариства Комерційного Банку «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.
Позов мотивовано тим, що 23 квітня 2007 року між позивачем та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №CVVWGA00000023 за яким останній отримав кредит в розмірі 15000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,04 % на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення 21 квітня 2022 року.
Позивач зобов`язання по кредитному договору виконав в повному обсязі. 
В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_1 08 лютого 2009 року уклали договір іпотеки за яким відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: домоволодіння, яке знаходиться по АДРЕСА_1 , що належить йому на праві приватної власності.
У зв`язку із неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору виникла заборгованість, яка станом на 03 лютого 2009 року становить 25 030 доларів США 95 центів.
Враховуючи зазначене, позивач просив суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №CWWGA00000023 від 23 квітня 2007 року в розмірі 25030 доларів США звернути стягнення на предмет іпотеки, домоволодіння, яке знаходиться по АДРЕСА_1 , шляхом продажу вказаного предмета іпотеки ЗАТ КБ «ПриватБанк» (код ЄДРПОУ: 14360570) з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням ПриватБанку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Виселити ОСОБА_1 з будинку зі зняттям з реєстрації обліку у Відділі громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України у м. Вижниця.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 27 жовтня 2009 року у справі за № 2-394/2009 позов ЗАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення задоволено.
В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №CWWGA00000023 від 23 квітня 2007 року в розмірі 25030 доларів США звернуто стягнення на предмет іпотеки, домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом продажу вказаного предмета іпотеки ЗАТ КБ «ПриватБанк» (код ЄДРПОУ: 14360570) з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням ПриватБанку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. 
Виселено ОСОБА_1 з будинку зі зняттям з реєстрації обліку у Відділі громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України у м. Вижниця.
Вирішено питання про судові витрати.
Суд першої інстанції виходив з того, що за наявності непогашеної кредитної заборгованості іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Звернення стягнення на предмет іпотеки є підставою для виселення ОСОБА_1 . 
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Не погодившись з вказаним рішенням ОСОБА_2 , як особа, яка не брала участі у справі, подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду просить суд скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити в позові АТ КБ «ПриватБанк» в повному обсязі. 
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване рішення суду впливає на права, свободи, інтереси та обов`язки апелянта, оскільки є підставою для виселення всіх мешканців, які в житловому будинку зареєстровані та проживають. 
Мотивувальна частина
Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій
23 квітня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний №CVVWGA00000023 за яким останній отримав кредит в розмірі 15000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,04 % на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення 21 квітня 2022 року.
В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між ПАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_1 08 лютого 2009 року укладено договір іпотеки за яким відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме, домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , що належить йому на праві приватної власності.
Станом на 03 лютого 2009 року заборгованість становить 25 030 доларів США 95 центів, яка складається із: 23936 доларів США 67 центів – основний борг, 893 доларів США 58 центів- відсотки, 146 доларів США 27 центів – комісія, 53 доларів США 45 центів- пеня.
Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови
Заслухавши доповідача про суть оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга на рішення суду не підлягає апеляційному розгляду, а судове рішення перегляду, виходячи з наступного.
Пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Важливим елементом верховенства права є гарантія справедливого судочинства.
Так, у рішенні у справі "Белле проти Франції" ("Bellet v. France", заява №13343/87) від 04 грудня 1995 Європейський суд з прав людини зазначив, що "стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів якого є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права у демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в її права". Як засвідчує позиція Європейського суду з прав людини, основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечено можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і держава, у свою чергу, не повинна чинити правових чи практичних перешкод для здійснення цього права.
Відповідно до ч. 1ст. 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках.
Відповідно до частини 1статті 352 ЦПК, особи, які не брали участі у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.
Отже, необхідною умовою для набуття особою, яка не брала участі у справі, права апеляційного оскарження судового рішення є вирішення цим судовим актом питання щодо прав, свобод, інтересів та (або) обов`язків цієї особи.
На відміну від оскарження судового рішення учасником справи, особа, не залучена до участі у справі, повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо з судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її(1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.
При цьому судове рішення повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом є апелянт, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.
Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків.
Таку правову позицію щодо застосування правил частини 1статті 352 ЦПК містить постанова Верховного Суду (КЦС) від 29 жовтня 2020 року у справі №200/6831/18.
На стадії апеляційного провадження, під час якої вирішується питання про можливість прийняття апеляційної скарги особи, що не брала участі у справі, та яка вважає, що ухваленим рішенням порушені її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, суд апеляційної інстанції установлює, чи дійсно мало місце порушення таких прав, свобод, інтересів та обов`язків у зв`язку із ухваленим рішенням, та в залежності від установленого вчиняє відповідні процесуальні дії.
Як зазначив Верховний Суд у постанові від 20 січня 2020 року у справі № 2-1426/08, постанові від 30 січня 2020 року у справі № 646/6461/17 особи, які не брали участі у справі мають право оскаржити в апеляційному порядку ті судові рішення, які безпосередньо встановлюють, змінюють, обмежують або припиняють права або обов`язки цих осіб. Судове рішення слід вважати таким, яким вирішено питання про права та обов`язки осіб, яких не було залучено до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки або судження суду про права та обов`язки цих осіб або в резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки цих осіб. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не є підставою для висновку про вирішення судом питань про права та обов`язки цієї особи.
У постанові Верховного Суду від 24 липня 2019 року у справі № 320/915/19 міститься висновок про те, що за змістом статті 392 ЦПК України право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участі у справі, проте ухвалене судове рішення завдає їм шкоди, що виражається у несприятливих для них наслідках.
Це питання має вирішуватись апеляційним судом, виходячи з конкретних обставин справи та з урахуванням змісту судового рішення.
Відповідно до положень ч.1 ст.352 ЦПК України право на апеляційне оскарження рішення суду у цивільній справі мають, зокрема, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.
Отже право апеляційного оскарження рішення суду виникає в особи, яка не була учасником розгляду справи, у разі, якщо оскаржуване рішення містить положення щодо прав чи обов`язків скаржника.
Згідно п.3 ч.1 ст.362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.
Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 27 жовтня 2009 року вирішено, зокрема, звернути стягнення на предмет іпотеки для погашення кредитної заборгованості.
При цьому,  ОСОБА_2 не є стороною договору іпотеки та участі у цих договірних правовідносинах не приймає.
Як вбачається з матеріалів справи, так і зі змісту оскаржуваного рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 27 жовтня 2009 року, суд вирішив питання лише про права і обов`язки ОСОБА_1 .
Ніяких інших питань, в тому числі питань про права та обов`язки апелянта ОСОБА_2 , суд першої інстанції не вирішував.
Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі, не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки судом апеляційної інстанції встановлено відсутність вирішення оскаржуваним рішенням питання щодо прав, свобод, інтересів чи обов`язків ОСОБА_2 .
Питання щодо виселення ОСОБА_2 із домоволодіння, яке є предметом іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк» судом першої інстанції не вирішувалось. 
Посилання апелянта на те, що оскаржуваним рішення порушуються її права є безпідставними, та необґрунтованими, оскільки таке твердження має ймовірний, а не очевидний та безумовний характер, що також свідчить про недоведеність апелянтом факту порушення судовим рішенням її прав.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.
Враховуючи, що апеляційна скарга подана ОСОБА_2 , яка не є учасником даної справи і судом першої інстанції не вирішувалося питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, апеляційний суд відповідно до приписів п.3 ч.1ст.362 ЦПК України закриває апеляційне провадження.
Закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 не може вважатись порушенням принципу доступу до правосуддя та права на судовий захист, що передбачено, поряд з процесуальними нормами, статтею 129 Конституції України та статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Скасування судового рішення, на чому наполягає апелянт, яким права та обов`язки апелянта не вирішувались, не є ефективним способом захисту його прав, навіть у разі їх порушень.
Права на судовий захист, як то зазначено вище, ОСОБА_2 не позбавлена.
Отже, відкривши апеляційне провадження за скаргою   ОСОБА_2 на виконання вимог процесуального законодавства, перевіривши доводи апеляційної скарги та не встановивши порушень судовим рішенням прав, свобод, інтересів та обов`язків товариства, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність закриття апеляційного провадження за цією скаргою.
Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України, суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.
Отже, відкривши апеляційне провадження за скаргою ОСОБА_2 на виконання вимог процесуального законодавства, перевіривши доводи апеляційної скарги та не встановивши порушень судовим рішенням прав, свобод, інтересів та обов`язків ОСОБА_2 , апеляційний суд дійшов висновку про необхідність закриття апеляційного провадження за цією скаргою.
Керуючись пунктом 3 частини 1 статті362 ЦПК України, апеляційний суд,
УХВАЛИВ
Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 27 жовтня 2009 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.
Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.
Дата складання повного тексту ухвали – 04 червня 2021 року.
Головуючий М.І. Кулянда
Судді: О.О. Одинак
Н.Ю. Половінкіна