ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5203/21 Справа № 179/724/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Ковальчук Т. А. Доповідач - Макаров М. О.	

Категорія 24

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2021 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого – судді Макарова М.О.         
суддів – Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у м. Дніпрі цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» на рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 08 лютого 2021 року по справі за позовом акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2019 року АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» звернулись до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу.
Позивач в позовній заяві посилається на те, що відповідач є побутовим споживачем природного газу.
23 січня 2018 року, працівниками ПАТ «Дніпропетровськгаз» виявлена підозра некоректної роботи комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно, у зв`язку з чим, був складений акт про порушення № 241 від 23 січня 2018 року. Акт про порушення № 241 від 23 січня 2018 року був складний в присутності відповідача та після ознайомлення з ним підписаний ОСОБА_1 . Додатково позаштатний режим роботи ЗВТ зафіксовано відео-зйомкою, про що зазначено в акті про порушення.
23 січня 2018 року представниками Оператора ГРМ (ПАТ «Дніпропетровськгаз») в присутності споживача було додатково проведено обстеження та складено акт № 0320476463 про виявлення порушень та акт №0320476463 від 23 січня 2018 року про демонтаж засобу вимірювальної техніки для проведення експертизи. Всі зазначені акти підписані відповідачем.
29 січня 2018 року комісією газорозподільного підприємства було проведено експертизу знятого лічильника газу та висновком комісії лічильник визнано непридатним для комерційного обліку газу.
Згідно протоколу засідання комісії з розгляду акту про порушення від 14 лютого 2018 року, було виконано донарахування абоненту ОСОБА_1 та складено Акт - розрахунку не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості. Сума нарахування збитків за період з 09 листопада 2017 року по 31 січня 2018 року складає 27 369,82 грн. які позивач прохає стягнути з відповідача.
Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 08 лютого 2021 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.
Рішення суду мотивовано тим, що позивачем не доведено протиправної поведінки відповідача, розміру збитків та причинного зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та збитками, оскільки відсутні всі елементи складу цивільного правопорушення, необхідні для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди. Позивачем не доведено, що саме з вини відповідача витрата (споживання) природного газу не обліковувалася. Крім того, суд першої інстанції не погоджувався з об`ємом необлікованого природного газу споживачем, оскільки не враховано обсяг споживання природного газу, який обліковувався згідно показників лічильника. 
В апеляційній скарзі АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.
Згідно з ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» на рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 08 лютого 2021 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.
Так, судом встановлено, що 23 січня 2018 року у відповідності до вимог гл. 5 розділу XI Кодексу ГРС представниками Оператора ГРМ (ПАТ «Дніпропетровськгаз») в присутності споживача було складено акт про порушення № 241 з зазначенням порушення, а саме: позаштатний режим роботи, що впливає на метрологічні характеристики ПЛГ, внаслідок чого споживання природного газу обліковується некоректно; відсутня зміна показників (а. с. 12).
23 січня 2018 року представниками Оператора ГРМ (ПАТ «Дніпропетровськгаз») в присутності споживача додатково проведено обстеження та складено акт № 0320476463 про виявлення порушень та протокол № 0320476463 від 23 січня 2018 року про демонтаж засобу вимірювальної техніки для проведення експертизи (а. с. 16-17).
29 січня 2018 року комісією газорозподільного підприємства було проведено експертизу знятого лічильника газу та висновком комісії лічильник визнано непридатним для комерційного обліку газу. Актом № 22 експертизи лічильника газу від 29 січня 2018 року не виявлено ознак несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ. Підставами для визнання ЗВТ непридатним є: зовнішній вигляд не відповідає ЕД; неякісне покриття лічильника (а. с. 14).
Актом-розрахунком не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості від 28 лютого 2018 року відповідачеві нараховано об`єм та обсяг природного газу за період з 09 листопада 2017 року по 31 січня 2018 року, що складає 27 369,82 грн. (а. с. 15).
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, районний суд обґрунтовано виходив з того, що позивачем не доведено протиправної поведінки відповідача, розміру збитків та причинного зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та збитками, оскільки відсутні всі елементи складу цивільного правопорушення, необхідні для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди. Позивачем не доведено, що саме з вини відповідача витрата (споживання) природного газу не обліковувалася. Крім того, суд першої інстанції не погоджувався з об`ємом необлікованого природного газу споживачем, оскільки не враховано обсяг споживання природного газу, який обліковувався згідно показників лічильника. 
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 п. 3 гл. 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. № 2494 до порушень (за умови відсутності несанкціонованого втручання в ГРМ або роботу ЗВТ), що сталися внаслідок пошкодження чи позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ або його складових (які кваліфікуються як «не з вини споживача»), але внаслідок яких споживачу здійснюється перерахунок розподіленого (спожитого) об`єму природного газу, належать: пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно. 
Згідно зі ст. 22 Цивільного кодексу України, збитками є:
1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);
2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Також ст. 22 Цивільного кодексу України передбачене право особи, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, на відшкодування збитків. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Згідно ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правом фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Стаття 1166 Цивільного кодексу України встановлює загальні правила відшкодування завданої особі недоговірної шкоди. Підставою застосування до правовідносин із завдання шкоди даної статті є відсутність договірних відносин між боржником (завдавачем шкоди) та кредитором (потерпілим). Разом з тим деліктне зобов`язання може виникнути і між особами, що перебувають в договірних відносинах, однак завдана шкода не має бути пов`язана з порушенням договірного зобов`язання.
Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки; шкоди; причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; вини.
За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.
Відповідно до вимог статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Частиною 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Згідно зі статтею 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).
За приписами статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Доказів того, що саме внаслідок незаконних дій відповідача прилад обліку природного газу став непридатним для комерційного обліку газу, позивачем ні в суді першої інстанції, ні в апеляційній інстанції надано не було.
Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення, не застосував до спірних правовідносин норми, які підлягали застосуванню, зокрема п. 3 глави 2 та п.8 глави 3роздіу ХІ Кодексу ГРС, які регулюють правовідносини внаслідок некоректної роботи газового лічильника, а тому рішення підлягає скасуванню, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки позивачем не було доведено вини відповідачки, а навпаки експертизою лічильника газу від 29 січня 2018 року не виявлено ознак несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ. 
Отже, висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.
Європейський суд з прав людини (далі – ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).
Суд з дотриманням приписів процесуального законодавства правильно і повно встановив фактичні обставини справи, правильно визначив правовідносини сторін, які виникли із встановлених ним обставин, правові норми що підлягають застосуванню до цих правовідносин та вирішив спір відповідно до закону.
Враховуючи зазначене, відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга позивача підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення залишенню без змін.
Згідно ст.141 ЦПК України, судові витрати, понесені відповідачем у зв`язку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, - 

П О С Т А Н О В И Л А : 

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз»  – залишити без задоволення.
Рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 08 лютого 2021 року -  залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко