ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 826/16811/18                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Качур І.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  21 квітня 2021 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді-доповідача                    Глущенко Я.Б., 
суддів                                                            Пилипенко О.Є., Черпіцької Л.Т.,
секретаря                                                  Ткаченка В.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у місті Києві про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 квітня 2019 року, -

В С Т А Н О В И В:
У жовтні 2018 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся у суд з позовом до Головного управління Національної поліції у місті Києві (далі - відповідач, ГУ НП у м. Києві) про визнання протиправними дій щодо невключення до вислуги років (основного стажа) часа служби у спецпідрозділах по боротьбі з організованою злочинністю з розрахунку 1 місяць служби за 1,5 місяці у період з липня 2003 року по вересень 2010 року та зобов`язання включити такий період до загального стажа і виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні зі служби, виходячи із відповідного стажа. 
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що при звільненні зі служби та розрахунку вислуги його років відповідачем не було обраховано деякі періоди його роботи у пільговому обчислені (з розрахунку один місяць служби за півтора). А саме те, що з липня 2003 року по вересень 2010 року позивач проходив службу у спецпідрозділах по боротьбі з організованою злочинністю. Цей стаж був зарахований у вислугу років, проте не у пільговому, а у звичайному обчисленні. Такі дії відповідача позивач вважає протиправними. За твердженням позивача, відповідачем не ураховано вимоги статті 171 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ   (далі - Закон України № 2262-ХІІ), якою установлено, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України. В свою чергу, Уряд у   постанові від 17 липня 1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей»   (далі - Постанова № 393) визначив алгоритм обчислення вислуги, що надає право на пенсію. Так, стаття   171 Закону України №2262-ХІІ   прямо вказує на обов`язок такий порядок застосовувати, використовуючи статтю 12 цього Закону   як норму загальну, а статтю   171   та Постанову №393 - як спеціальні. 
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 квітня 2019 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії відповідача щодо невключення до вислуги років (основного стажу) час служби у спецпідрозділах по боротьбі з організованою злочинністю з розрахунку 1 місяць служби за 1,5 місяці у період з  липня 2003 року по  вересень 2010 року, зобов`язано ГУ НП у м. Києві включити до вислуги років час служби у спецпідрозділах по боротьбі з організованою злочинністю з розрахунку 1 місяць служби за 1,5 місяці у період з липня 2003 року по вересень 2010 року та здійснити відповідний перерахунок одноразової грошової допомоги при звільненні із служби та виплатити її. В решті позову відмовлено.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2019 року рішення місцевого суду скасовано, а в задоволенні позову відмовлено повністю.
Постановою Верховного Суду від 16 березня 2021 року постанову суду апеляційної інстанції скасовано, а справу направлено на новий апеляційний розгляд.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що стаж служби позивача був визначений одночасно у календарному та пільговому обчисленні. Наголошує, що чинним законодавством прямо передбачено, що одноразова грошова допомога обчислюється з урахуванням кількості календарних років служби. 
Відзив на апеляційну скаргу не надходив. 
Розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження згідно пункта 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів уважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, з таких підстав.
Судом установлено, що позивач з 02 квітня 1997 року по 06 листопада 2015 року проходив службу в органах Міністерства внутрішніх справ. У зв`язку з ліквідацією територіальних органів Міністерства внутрішніх справ України та набрання чинності   Законом України «Про Національну поліцію»,   з 07 листопада 2015 року проходив службу в підрозділі Національної поліції України.
Відповідно до наказа ГУ НП України у м. Києві від 27 січня 2016 року № 73 о/с позивач звільнений зі служби в поліції за власним бажанням та на день звільнення встановлено стаж служби в календарному обчисленні 20 років 08   місяців 12 днів, у пільговому обчисленні - 26 років 01 місяць 16 днів. Одноразова грошова допомога при звільненні зі служби була розрахована і виплачена, виходячи зі стажу служби 20 років 08 місяців 12 днів.
Уважаючи таке рішення та дії відповідача протиправними, ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду.
Постановляючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач проходив службу з липня 2003 року по вересень 2010 року у відділеннях по боротьбі з економічними злочинами. Зазначені періоди служби при обчисленні вислуги років підлягають урахуванню на пільгових умовах. При звільненні зі служби та розрахунку вислуги років відповідач урахував указаний період у календарному, а не пільговому обчисленні, у результаті чого вислугу років зменшено на 3 роки 9 місяців, що позбавило позивача права вийти на пенсію за вислугою років відповідно до   статті 12 Закону України №2262-ХІІ. Водночас суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовної вимоги про зобов`язання відповідача оформити документи для призначення, нарахування та виплати пенсії за вислугою років у пільговому обчисленні з посиланням на те, що позивач не звертався до відповідача з письмовою заявою про оформлення таких документів. Позовну вимогу про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби з урахуванням пільгового часу служби суд задовольнив як похідну.
Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції погоджується, з огляду на таке.
У силу частини 2 статті 19 Конституції України   органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією   та законами України.
Закон України №2262-ХІІ   визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.
Відповідно до   статті 1 цього Закону   особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.
Згідно зі статтею 12 Закону України №2262-ХІІ   пенсія за вислугу років призначається: а)       особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж»   статті 21 цього Закону   (крім осіб, зазначених у частині 3 статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: зокрема, з 1       жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22       календарних роки та 6 місяців і більше.
Як убачається з матеріалів справи, позивач звільнений зі служби 27 січня 2016 року.
Саме тому, для призначення пенсії за вислугу років його вислуга має становити - 22 календарних роки та 6 місяців і більше.
Частиною 2 статті 17 Закону України №2262-ХІІ   визначено, що до вислуги років поліцейським, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсії на умовах цього   Закону додатково   зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.
Стаття   171 цього Закону   передбачає, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Кабінетом Міністрів України визначено такий порядок у Постанові № 393.
Підпункт «в» пункта 3 Постанови № 393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї   постанови, зараховується на пільгових умовах, крім іншого, один місяць служби за півтора місяці: у військових частинах і підрозділах внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії з охорони дипломатичних представництв, консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних організацій в Україні, у підрозділах Управління державної охорони, що визначаються в установленому порядку, а також у підрозділах спеціального призначення Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, установ виконання покарань органів внутрішніх справ, воєнізованих формуваннях Державної кримінально-виконавчої служби, у частинах і підрозділах (загонах) спеціального призначення внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії та у підрозділах міліції особливого призначення за Переліком посад і умовами (в порядку), що визначаються керівниками відповідних міністерств і відомств.
Відповідно      до пункта 4.1.6. Положення про порядок комплектування, матеріально-технічного, військового, фінансового та соціально-побутового забезпечення спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого   постановою Верховної Ради України від 16 грудня 1993 року №3720, стаж роботи працівників спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю обчислюється з розрахунку 1,5 року за кожен рік служби у вищезазначених підрозділах згідно з переліком посад, визначених Міністром внутрішніх справ України.
Перелік посад працівників спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю органів внутрішніх справ, стаж роботи яких обчислюється з розрахунку 1,5 року за кожен рік служби був затверджений   наказом Міністерства внутрішніх справ України від 14 листопада 2007 року №431.
Відповідно до пункта 2 вказаного переліку по управліннях (відділах, відділеннях) по боротьбі з організованою злочинністю головних управлінь, управлінь МВС України в Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі, областях, на транспорті зарахуванню до стажу служби, що дає право на пенсію, у пільговому обчисленні з розрахунку один місяць служби за 1,5 місяці підлягає робота на посадах, зокрема, заступника начальника відділу, старшого оперуповноваженого, оперуповноваженого в особливо важливих справах.
У справі, що розглядається, позивач не має календарної вислуги років для призначення пенсії, проте, в нього наявний відповідний пільговий стаж відповідно до приписів пункта 3 Постанови № 393, а саме: період служби у спецпідрозділах по боротьбі з організованою злочинністю з липня 2003 року по вересень 2010 року.
Статтею 17 Закону України №2262-ХІІ   визначено види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії, а статтею   171 Закону України №2262-ХІІ   встановлено саме порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим законом. У свою чергу, вказаною нормою передбачено, що цей період та пільгові умови встановлюються саме Кабінетом Міністрів України.
Отже,   Законом України №2262-ХІІ   передбачені пільгові умови для призначення пенсій за вислугу років, які встановлюються урядом, шляхом прийняття підзаконних нормативно-правових актів.
Постановою № 393 визначено, зокрема, порядок обчислення та призначення пенсій за вислугу років, зокрема, поліцейським. Вказана   постанова   є підзаконним нормативно-правовим актом, мета якого конкретизувати нормативне регулювання з метою вирішення питань, що виникають з приводу призначення пенсії за вислугу років, зокрема, і на пільгових умовах.
Таким чином, основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є   Закон України №2262-ХІІ. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою № 393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується не з категорією працівників, що реалізують право на пенсію, а з спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку. Така можливість передбачена Постановою № 393.
Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що до актів правового регулювання умов і порядку призначення пенсій за вислугу років належать і ті правові акти, які передбачають пільгове (кратне) обчислення періоду проходження служби для зарахування його до стажу роботи еквівалентно, що дає право на призначення й отримання різних видів пенсій та соціального забезпечення.
Подібний висновок про застосування Постанови № 393 при обчисленні пільгового стажу для призначення пенсії за вислугою років поліцейським викладений у постанові Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 750/9775/16-а, постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 03 березня 2021 року у справі №805/3923/18-а та у постанові Верховного Суду у складі судової палати   з розгляду справ щодо захисту соціальних прав від 14 квітня 2021 року у справі №480/4241/18.
Відповідно до   статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України   рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.      Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до пункта 1 частини 1 статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України   за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Приписи   статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України   визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції судове рішення ухвалено з дотриманням норм чинного матеріального та процесуального права, із повним дослідженням доказів і підстави для його скасування відсутні.
Керуючись статтями 33, 34, 243, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у місті Києві залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                            Я.Б. Глущенко

Судді                                                                                 О.Є. Пилипенко

                                                                                          Л.Т. Черпіцька