УХВАЛА

11 червня 2021 року  
Київ
справа №160/16132/20
адміністративне провадження №К/9901/19898/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Жука А.В.,
суддів: Мартинюк Н.М.,  Соколова В.М., 
перевіривши касаційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньова Максима Олександровича  
на рішення  Дніпропетровського  окружного адміністративного суду  від 24 грудня 2020 року
та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2021 року 
у справі №160/16132/20 
за  позовом Акціонерного товариства «Дніпроважмаш» 
до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньова Максима Олександровича  
про визнання протиправною та скасування постанови,-
ВСТАНОВИВ:
Акціонерного товариства «Дніпроважмаш» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньова Максима Олександровича про визнання протиправною та скасування постанови відповідача від 19 листопада 2020 року ВП № 63684329 про стягнення основної винагороди.
Рішенням Дніпропетровського  окружного адміністративного суду  від 24 грудня 2020 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2021 року, позов задоволено.
31 травня 2021 року до Верховного Суду надійшли матеріали касаційної скарги приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньова Максима Олександровича на рішення   Дніпропетровського   окружного адміністративного суду  від 24 грудня 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2021 року  у справі №160/16132/20.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд зазначає таке.
За правилами частини 1 статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Статтею 287 КАС України визначено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.
Відповідно до частини третьої статті 333 КАС України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.
Проаналізувавши зміст та доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що зазначена справа стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Скаржник зауважує, що наразі не існує єдиної правозастосовної практики щодо вирішення питання стосовно правомірності винесення постанови приватного виконавця про стягнення з боржника основної винагороди та її фактичного стягнення у випадку перерахування боржником в межах відкритого виконавчого провадження коштів за виконавчим документів безпосередньо стягувачу.
Крім цього, скаржник звертає увагу на те, що справа містить правову проблему у аналогічних правовідносинах, а тому її розгляд судом касаційної інстанції необхідний для однакового тлумачення та єдиному застосуванню вимог Закону України «Про виконавче провадження»  та «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на положення статей 257 та 263 КАС України, зазначає, що дана справа не відноситься до справ незначної складності, а тому, на думку скаржника, суд першої інстанції помилково розглянув справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.
Отже, наведені скаржником в касаційній скарзі доводи свідчать про те, що дана касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, ця справа становить значний суспільний інтерес з огляду на суттєвість такої практики і формування її однаковості, а також ставиться питання про правомірність розгляду судом даної справи в порядку спрощеного позовного провадження,  тобто про наявність в даному випадку обставин, наведених у підпунктах «а»,«в» та «г» пункту 2 частини п`ятої  статті 328 КАС України.
Крім цього, підставою касаційного оскарження у даній справі скаржник, посилаючись на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України, вказує про застосування судами попередніх інстанцій норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 04 серпня 2020 року у справі №200/13920/19-а.
Також підставою для відкриття касаційного провадження у справі №560/1119/21 є посилання у касаційній скарзі на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України. 
Обґрунтовуючи посилання на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України скаржник звертає увагу на  те, що наразі не існує висновку Верховного Суду щодо питання пункту 5 частини 1 статті 3, частини першої статті 13, частини дев`ятої статті 27, частини першої статті 40, частин шостої, восьмої-десятої статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» та статті 43 Конституції України щодо дотримання права на оплату праці в даних правовідносинах.
У касаційній скарзі відповідач зазначає, що вона також подається на підставі пункту 4 частини четвертої  статті 328 КАС України, згідно з яким підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою  статті 353 цього Кодексу.
Зокрема, скаржник, посилаючись на пункти 1 та 3 частини другої статті 353 КАС України, вказує на те, що суди не дослідили зібрані у справі докази, необґрунтовано відхилено заявлене ним клопотання учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.
Вказані скаржником аргументи є достатньо вмотивованими та обґрунтованими, що з урахуванням  статті 341 КАС України, підлягає перевірці судом касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги.
Отже, доводи, якими відповідач обґрунтовує касаційну скаргу, вказують на наявність обставин, визначених пунктами 1,3 та 4 частини четвертої  статті 328 КАС України, що є підставою для відкриття касаційного провадження, з метою перевірки судом касаційної інстанції вказаних обставин.
У касаційній скарзі заявником порушено питання про визнання причин пропуску строку на касаційне оскарження поважними та поновлення такого строку.
В обґрунтування такого клопотання зазначено, що скаржник вперше звернувся до Верховного Суду із касаційної скаргою у строк, передбачений статтею 329 КАС України. 
Проте, ухвалою Верховного Суду від 11 травня 2021 року вперше подану касаційну скаргу було повернуто скаржнику.
Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (код0102933398940) копія ухвали суду від 11 травня 2021 року про повернення касаційної скарги отримана відповідачем 19 травня 2021 року.
28 травня 2021 року відповідач вдруге звернувся з касаційною скаргою до Верховного Суду.
Відповідно до вимог частини другої та третьої  статті 329 КАС України  учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою  статті 333 цього Кодексу.
За наведених обставин, суд дійшов висновку про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження, в зв`язку з чим такий строк слід поновити.
Разом з касаційною скаргою скаржником заявлено клопотання про зупинення виконання рішення  Дніпропетровського  окружного адміністративного суду  від 24 грудня 2020 року та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2021 року у справі №160/16132/20.
Однак, як вбачається з вимог  статті 340 КАС України, питання про зупинення виконання судових рішень, які оскаржуються, вирішується суддею-доповідачем в порядку підготовки справи до касаційного розгляду, а не на стадії відкриття касаційного провадження.
При цьому, учасникам справи надається строк, протягом якого вони мають подати свої заперечення щодо поданого клопотання.
Скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкриті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями  12, 328,  329,  330, 334 КАС України  в редакції  Закону № 2147-VІІІ, Суд-
УХВАЛИВ:
1. Клопотання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньова Максима Олександровича   про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.
2. Визнати причини пропуску строку на касаційне оскарження поважними та поновити процесуальний строк.
3. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньова Максима Олександровича   на рішення  Дніпропетровського  окружного адміністративного суду  від 24 грудня 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2021 року у справі №160/16132/20.
4.   Встановити десятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття касаційного провадження для подання учасниками справи до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу в письмовій формі, доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи та заперечень щодо поданих заяв та клопотань.
5. Витребувати з Дніпропетровського окружного адміністративного суду справу №160/16132/20.
6. Встановити десятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття касаційного  провадження для подання до суду заперечення щодо клопотання про зупинення виконання рішення  Дніпропетровського  окружного адміністративного суду  від 24 грудня 2020 року та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2021 року у справі №160/16132/20.
7.  Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена. 

...........................

...........................

...........................

А.В. Жук
Н.М. Мартинюк 
 В.М. Соколов ,
Судді Верховного Суду