ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

28 квітня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 280/2853/19	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Кругового О.О. (доповідач),
                               суддів:  Прокопчук Т.С., Шлай А.В.,     
за участю секретаря судового засідання Іотової А.О., 
за участю:
                    представника позивача: Скворцової О.О.,
                    представника відповідача: Кузнецової Ю.В.
          розглянувши у відкритому судовому засіданні  в місті Дніпро  в режимі відеоконференції  апеляційну скаргу Комунального підприємства «Облводоканал» Запорізької міської ради
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду   від 16 грудня 2020   року, (суддя суду першої інстанції Бойченко Ю.П.), прийняте у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя, в адміністративній справі №280/2853/19   за позовом Комунального підприємства «Облводоканал» Запорізької міської ради до Головного управління ДПС у Запорізькій області, Головного управління ДФС у Запорізькій області, третя особа: Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, -  
в с т а н о в и в : 
           12.06.2019 року Комунальне підприємство «Облводоканал» Запорізької міської ради звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому просило: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення  від 26.03.2019 №0036535006.
В обґрунтування позовних вимог КП “Облводоканал” ЗМР посилається на те, що спірним рішенням до нього застосовані штрафні санкції за затримку реєстрації податкових накладних. Разом із тим, порушення граничного строку для реєстрації податкових накладних з боку КП “Облводоканал” ЗМР вчинено не з вини позивача, а внаслідок: не реєстрації ПАТ “Запоріжжяобленерго” податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за період з серпня 2015 року по 01.08.2018 на загальну суму ПДВ 6    874    759,39 грн; не функціонування програмного забезпечення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 19.07.2017 №536 “Про внесення змін до Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість та визнання такою, що втратила чинність, постанова Кабінету Міністрів України від 25 січня 2012р. №73”; не поповнення рахунку позивача у системі електронного адміністрування податку на додану вартість відповідно до абз. в) п.200-1.4 ст. 200-1 Податкового кодексу України на суму 5    986    300,00 грн. Тобто, наслідком відсутності вини позивача як складової податкового правопорушення, передбаченого ст. 120-1 Податкового кодексу України, є протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.
          Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року в задоволенні позовних вимог КП «Облводоканал» ЗМР відмовлено.
          Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог.
          Апеляційна скарга обґрунтована доводами адміністративного позову. Також, позивач зазначає, що КП «Облводоканал» ЗОР не мало можливості перерахувати кошти на свій рахунок у системі електронного адміністративного податку на додану вартість у зв`язку з тим, що встановленими тарифами не було передбачено прибутку, за рахунок якого можна було б поповнити вищевказаний рахунок. Фактична вартість послуг з централізованого водопостачання та водовідведення не відповідала встановленим вищевказаним постановами тарифам, що підтверджується розрахунком обсягу заборгованості за минулі періоди з різниці в тарифах на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, договорами  про організацію взаєморозрахунків за якими проводились взаєморозрахунки коштами, які виділялись на субвенції, платіжними дорученнями. 
Перед початком судового засідання від ГУ ДПС у Запорізькій області надійшло клопотання про заміну сторони відповідача у справі, яке обґрунтоване тим, що постановою КМУ від 30.09.2020 №893 “Деякі питання територіальних органів Державної податкової служби” ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби за переліком згідно з додатком. Права та обов`язки територіальних органів Державної податкової служби, що ліквідуються, переходять Державній податковій службі  та її територіальним органам у межах, визначених положеннями про Державну податкову службу та її територіальні органи. Наказом Держаної податкової служби України від 30.09.2020 року №529 “Про утворення територіальних органів Державної податкової служби” було утворено як відокремлені підрозділи ДПС територіальні органи за переліком згідно з додатком. У зв`язку  з наведеним заявник просить суд задовольнити клопотання про заміну сторони відповідача у справі, замінивши Головне управління ДПС у Запорізькій області на його правонаступника Головне управління ДПС у Запорізькій області (відокремлений територіальний підрозділ).  
Колегія суддів, порадившись на місці, з врахуванням думки учасників процесу, ухвалила клопотання про заміну сторони у справі задовольнити, замінити відповідача у справі Головне управління ДПС у Запорізькій області  на його правонаступника Головне управління ДПС у Запорізькій області (ЄДРПОУ 44118663).   
Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній посилаючись на необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення. 
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає  задоволенню з наступних підстав.
          Комунальне підприємство “Облводоканал” Запорізької обласної ради (код ЄДРПОУ 03327115) зареєстровано в якості юридичної особи. Основним видом економічної діяльності позивача є забір, очищення та постачання води (код КВЕД 36.00).
На підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 75.1 ст. 75, у порядку статті 76 Податкового кодексу України Головним управлінням ДФС у Запорізькій області проведено камеральну перевірку з питань своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному державному реєстрі податкових накладних з датою виписки жовтень 2018 року, січень 2019 року платника КП “Облводоканал” ЗМР, за результатами якої складено акт камеральної перевірки від 28.02.2019 №0506/08-01-50-06/03327115.
Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог, встановлених п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, а саме – перевищення термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, що підлягає наданню покупцю – платнику ПДВ, в Єдиному державному реєстрі податкових накладних.
На підставі акту перевірки ГУ ДФС у Запорізькій області винесено податкове повідомлення-рішення від 26.03.2019 №0036535006, яким до позивача застосовано штраф у загальному розмірі 267    851,88 грн., а саме: 
за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 5    592,49 грн. до позивача застосовано штраф у розмірі 10% в сумі 559,25 грн.; 
за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 61 і більше календарних днів на суму ПДВ 668    231,60 грн. до позивача застосовано штраф у розмірі 40% в сумі 267    292,63 грн. 
Позивач оскаржив вказане податкове повідомлення-рішення до ДФС України, рішенням якої від 29.05.2019 №24615/6/99-99-11-06-01-25 у задоволенні скарги відмовлено.
Не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням від 26.03.2019 №0036535006, КП “Облводоканал” ЗМР звернулось до суду з даною позовною заявою.
Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не підтверджено належними та достовірними доказами вчинення дій, спрямованих на своєчасну реєстрацію усіх спірних податкових накладних.
Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно п. 201.7 ст. 201 Податкового кодексу України, податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).
У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов`язань.
За приписами п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну (розрахунок коригування) та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.
Відповідно до п. 120-1.1 ст. 120-1 Податкового кодексу України, порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації на 61 і більше календарних днів.
Наведені нормативні положення дають підстави для висновку, що в процедурі внесення інформації (відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування) до ЄРПН є дві окремі стадії: 1) надання платником податку на додану вартість податкової накладної (розрахунку коригування); 2) прийняття/неприйняття податкової накладної (розрахунку коригування) та внесення відомостей щодо неї (нього) безпосередньо до ЄРПН. Перша із цих стадій залежить від платника податку на додану вартість і є результатом його дій, тоді як друга - це результат виконання роботи програмного забезпечення, що контролюється ДФС, та/або безпосередніх дій працівників ДФС, на яку (які) платник податку не має впливу.
У цьому контексті встановлена нормою пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України відповідальність платника податку на додану вартість за порушення граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу для реєстрації податкової накладної та /або розрахунку коригування до такої податкової накладної в ЄРПН, у вигляді накладення штрафу може застосовуватися в разі якщо платник податку не надав (не надіслав) податкову накладну (розрахунок коригування) ДФС у строк, встановлений цією статтею.
Аналогічні правові висновки також викладені в постанові Верховного Суду від 04.06.2020 року по справі № 560/1570/19.
           В свою чергу, відповідно до пункту 109.1 статті 109 Податкового кодексу України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Вищенаведені приписи дають підстави для висновку про те, що саме протиправність дії/бездіяльності є обов`язковою умовою для визнання такої дії/бездіяльності правопорушенням.
З системного аналізу наведених положень вбачається, що для вирішення питання про наявність/відсутність підстав для застосування до платника податку відповідальності за затримку реєстрації податкових накладних необхідно встановити причини, що зумовили допущення такого пропуску, та перевірити чи вчинив платник податку усі залежні від нього дії з метою належного виконання податкового обов`язку щодо своєчасної реєстрації таких документів.
Аналогічні правові висновки також викладені в постанові Верховного Суду від 31.01.2020 року по справі №821/819/17.
          Як свідчать акт перевірки від 28.02.2019 №0506/08-01-50-06/03327115 та розрахунок до спірного податкового повідомлення-рішення, відповідач дійшов висновку про порушення КП “ОБЛВОДОКАНАЛ” ЗМР граничних термінів реєстрації в ЄРПН 21 податкової накладної, виписаних у жовтні 2018 року, січні 2019 року на загальну суму ПДВ 673    824,09 грн.
Натомість позивачем надано до матеріалів справи лише три квитанції, які підтверджують спробу реєстрації податкових накладних від 30.10.2018 №87//4, від 25.10.2018 №81//4 та від 11.10.2018 №50//4 у Єдиному реєстрі податкових накладних та відмову у такій реєстрації з причин перевищення у податкових накладних суми ПДВ, на яку продавець має право зареєструвати податкову накладну.
При цьому, податкову накладну від 11.10.2018 №50//4 направлено на реєстрацію 09.11.2018, тобто із порушенням термінів, встановлених пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України.
Отже, позивачем не підтверджено належними та достовірними доказами вчинення дій, спрямованих на своєчасну реєстрацію усіх спірних податкових накладних.
          Суд першої інстанції правильно звернув увагу на ту обставину, що відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України якщо сума, визначена відповідно до пункту 200--1.3 статті 200--1 цього Кодексу, є меншою, ніж сума податку в податковій накладній та/або розрахунок коригування, які платник повинен зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, то платник зобов`язаний перерахувати потрібну суму коштів із свого поточного рахунку на свій рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.
Аналогічні приписи містить пункт 22 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 №569.
Тобто, у разі якщо на електронному рахунку позивача були відсутні достатні кошти для виконання зобов`язань, зокрема і щодо реєстрації податкових накладних, то позивач зобов`язаний був поповнити електронний рахунок необхідними коштами.
При цьому, податкове законодавство не містить норм, які б звільняли платників податків від відповідальності за порушення ними строків реєстрації податкових накладних з підстав незадовільного матеріального стану платника податків.
Аналогічну позицію висловив Верховний Суд у постанові від 18.02.2020 у справі №620/1221/19.
          Відносно посилань позивача на нереєстрацію ПАТ «Запоріжжяобленерго» податкових накладних, виписаних позивачу, що мало наслідком позбавлення останнього можливості зареєструвати виписані ним податкові накладні, то колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне.
Відповідно до п. 201.10 статті 201 Податкового кодексу України платник податку має право зареєструвати податкову накладну та/або розрахунок коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, в якій загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.
Якщо сума, визначена відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, є меншою, ніж сума податку в податковій накладній та/або розрахунок коригування, які платник повинен зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, то платник зобов`язаний перерахувати потрібну суму коштів із свого поточного рахунку на свій рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.
Відповідно до п. 200-1.1, 200-1.2 статті 200-1 Податкового кодексу України система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку: суми податку, що містяться у виданих та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних; суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України; суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість; суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість встановлюється Кабінетом Міністрів України. Платникам податку автоматично відкриваються рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.
Згідно п. 200-1.5 статті 200-1 Податкового кодексу України з рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника перераховуються кошти до Державного бюджету в сумі податкових зобов`язань з податку на додану вартість, що підлягає сплаті за наслідками звітного податкового періоду, та на поточний рахунок платника податку за його заявою, яка подається до контролюючого органу у складі податкової звітності з податку на додану вартість, у розмірі суми коштів, що перевищує суму задекларованих до сплати до бюджету податкових зобов`язань та суми податкового боргу з податку. При цьому перерахування коштів на поточний рахунок платника може здійснюватися у разі відсутності перевищення суми податку, зазначеної у виданих податкових накладних, складених у звітному періоді та зареєстрованих у Єдиному реєстрі податкових накладних, над сумою податкових зобов`язань з податку за операціями з постачання товарів/послуг, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість у цьому звітному періоді.
Аналіз викладених норм дає підстави для висновку, що платник податку має право зареєструвати податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних, в якій загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.
Поряд з вказаним, відповідно до п. 2001. 9 ст. 2001 Податкового кодексу України, якщо у платника податку загальна сума податкових зобов`язань, зазначених ним у поданих податкових деклараціях з урахуванням уточнюючих розрахунків до них, перевищує суму податку, що міститься в складених таким платником податкових накладних та розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних (еПеревищ), а сума, визначена пунктом 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу (еНакл), є недостатньою для реєстрації таким платником податкової накладної або розрахунку коригування до такої податкової накладної за звітні періоди виникнення такого перевищення, платник податку має право зареєструвати податкову накладну або розрахунок коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку, що дорівнює значенню показника еПеревищ, зменшеного на суму задекларованих до сплати податкових зобов`язань за періоди починаючи з 1 липня 2015 року (включаючи податкові зобов`язання, які були сплачені платником податку, та податкові зобов`язання, які не були сплачені платником податку) та збільшеного на значення показника еПопРах незалежно від значення показника еНакл, визначеного відповідно до пункту 200 1.3 цієї статті.
Платник податку має право зареєструвати в порядку, визначеному абзацом першим цього пункту, тільки податкові накладні за звітні періоди, в яких виникло перевищення податкових зобов`язань, зазначених платником у поданих податкових деклараціях з урахуванням уточнюючих розрахунків до них, над сумою податку, що міститься в складених таким платником податкових накладних та розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних (еПеревищ).
Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України у разі допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена згідно з пунктом 201.16 цієї статті) податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця. Таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або допущено помилки при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної та/або порушено граничні терміни реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв`язку з придбанням таких товарів/послуг, або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.
Позивачем не надано доказів того, що він звертався до контролюючого органу із відповідними скаргами.
Крім того, як свідчать пояснення третьої особи та додані до них документи (копії податкових накладних та підтвердження їх направлення до Єдиного реєстру податкових накладних), складені ПАТ “Запоріжжяобленерго” по взаємовідносинам із КП “Облводоканал” ЗМР за період з 10.10.2018 по 31.10.2018 податкові накладні зареєстровані 13.12.2018, тобто період затримки не охоплює період січня 2019 року. Також, сума ПДВ в складених третьою особою за вказаний період податкових накладних є меншою, ніж сума ПДВ в податкових накладних, складених позивачем.
Доводи позивача про те, що не реєстрація спірних накладних була зумовлена тим, що орган доходів і зборів протиправно не зарахував кошти субвенції в системі електронного адміністрування ПДВ, чим штучно зменшив КП “Облводоканал” ліміт для реєстрації податкових накладних, суд апеляційної інстанції вважає необгрунтованими, оскільки якщо позивач вважав, що податковим органом порушено його права та законні інтереси, то позивач відповідно мав право скористатися судовим захистом такого порушеного права.
Разом з тим, як правильно зазначив суд першої інстанції до матеріалів адміністративної справи не надано жодних доказів на підтвердження оскарження дій контролюючого органу щодо не зарахування коштів субвенції.
          З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог КП «Облводоканал» ЗМР. У зв`язку з наведеним, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстави для зміни або скасування рішення суду – відсутні.
          Керуючись ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 325 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ: 
          Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Облводоканал» Запорізької міської ради – залишити без задоволення.
          Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16.12.2020 року в адміністративній справі №280/2853/19 – залишити без змін.
          Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.
                    Постанова в повному обсязі складена 28.04.2021 року. 
   
Головуючий - суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      Т.С. Прокопчук 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай