Ухвала
 
28 квітня 2021 року
м. Київ
 
справа №707/2366/14-ц
провадження №61-4558ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Висоцької В. С. (суддя-доповідач), Грушицького А. І.,                   Литвиненко І. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 22 лютого 
2021 року  у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
У червні 2009 року публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 20 вересня 2011 року позов ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» 138 687,34 доларів США, що еквівалентно 1 056 215,04 грн, заборгованість за простроченим кредитом у сумі 6 267,82 доларів США, що еквівалентно 47 734, 46 грн, заборгованість за простроченими процентами по кредиту в розмірі
15 371,3 доларів США, що еквівалентно 117 064, 75 грн, та  174 769, 23 грн пені за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за договором кредиту. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. 
Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 23 травня 2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено, рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 20 вересня 2011 року залишено без змін.
18 липня 2014 року Черкаським районним судом Черкаської області були видані виконавчі листи на виконання рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 20 вересня 2011 року.
05 вересня 2014 року АТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернулося із заявою про продовження строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.
Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 01 жовтня 2014 року заяву АТ «Банк «Фінанси та Кредит» задоволено. Поновлено пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа по цивільній справі №2-23/2011 за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору.
Не погодившись із даною ухвалою суду ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку.
Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 22 лютого 2021 року ОСОБА_1 відмовлено у відкритті апеляційного провадження.
17 березня 2021 року ОСОБА_1 звернувся із касаційною скаргою на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 22 лютого 2021 року в указаній вище справі. 
Ухвалою Верховного Суду від 31 березня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху для усунення недоліків, а саме: надіслання уточненої редакції касаційної скарги із зазначенням місця проживання або місцезнаходження всіх учасників справи разом із копіями касаційної скарги та доданими до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи та надання документу, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, а також роз`яснено про наслідки її невиконання.
Заявником вимоги ухвали суду касаційної інстанції виконано.
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. Зокрема, підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Відповідно до абзацу 4 пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Підставою касаційного оскарження вказаного судового рішення заявник зазначає порушення судом норм процесуального права, судом апеляційної інстанції невірно застосовано положення частини другої статті 358 ЦПК України. Крім того, заявник наводить підстави, щодо невідповідності ухвали Черкаського районного суду Черкаської області від 01 жовтня 2014 року вимогам цивільно-процесуального законодавства.
Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.
Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені абзацом 6 частини другої статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження у справі.
Керуючись статтями 389, 392, 394 ЦПК України
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
Витребувати із Черкаського районного суду Черкаської області цивільну справу №707/2366/14-ц за позовом публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                         В. С. Висоцька
 
                                                                                                      А. І. Грушицький
 
                                                                                                      І. В. Литвиненко