Постанова 
Іменем України
 
16 квітня 2021 року
м. Київ
 
справа № 602/210/19
провадження № 61-5404св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О.,                             Стрільчука В. А.,
 
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач - відділ освіти, культури, охорони здоров`я та соціальної політики Лановецької міської ради,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1  на постанову Тернопільського апеляційного суду від 10 лютого 2020 року у складі колегії суддів: Дикун С. І., Парандюк Т. С., Щавурська Н. Б.,
В С Т А Н О В И В:
Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
У березні 2019 року ОСОБА_1  звернувся до суду з позовом до відділу освіти, культури, охорони здоров`я та соціальної політики Лановецької міської ради про скасування наказу про звільнення та поновлення на посаді директора Лановецької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 1 ім. Юрія Коваля (далі - Лановецької ЗОШ І-ІІІ ступенів № 1 ім. Юрія Коваля).
Позовні вимоги мотивовані тим, що наказом відділу освіти, молоді та спорту Лановецької районної державної адміністрації Тернопільської області «Про призначення ОСОБА_1 » від 28 серпня 2017 року № 177-К його призначено на посаду директора комунального закладу навчально-виховного комплексу «Лановецька загальноосвітня школа № 1 I-III ступенів-ліцей ім. Юрія Коваля»             (далі - КЗ НВК «Лановецька ЗОШ № 1 I-III ступенів-ліцей ім. Юрія Коваля»).
Наказом відділу освіти, культури, охорони здоров`я та соціальної політики Лановецької міської ради (далі - ВОКОЗСП Лановецької МР) від 14 вересня                 2018 року № 01-Д позивачу оголошено догану у зв`язку із невиконанням наказів відповідача від 30 березня 2018 року № 68-од «Про виконання заходів щодо зміцнення матеріально-технічної бази школи» та від 20 серпня 2018 року                             № 132-од «Про виконання заходів щодо зміцнення матеріально-технічної бази школи» на підставі акта перевірки готовності школи до 2018-2019 навчального року від 10 вересня 2018 року.
Наказом ВОКОЗСП Лановецької МР «Про звільнення ОСОБА_1 » від 01 лютого 2019 року № 18-К позивача звільнено з посади директора Лановецької ЗОШ № 1.
Формулювання причини його звільнення вказане в наказі № 18-К: «у зв`язку із систематичним невиконанням без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором та посадовою інструкцією, пункт 3 статті 40 КЗпП України».
Зазначив, що наказом ВОКОЗСП Лановецької МР «Про створення робочої групи» від 30 січня 2019 року № 10-од вирішено створити робочу групу в складі працівників відділу освіти, якій доручено провести з виїздом на місце перевірку окремих приміщень Лановецької ЗОШ № 1 та за результатами перевірки підготувати доповідну записку.
За результатами перевірки робочою групою складено акт перевірки приміщення Лановецької ЗОШ № 1 від 30 січня 2019 року, в якому зазначено, що приміщення колишньої Станції юних натуралістів (далі - СЮН), що є власністю Лановецької районної ради, не використовується для потреб відділу освіти, але опалюється за його рахунок. Комісією зроблено висновок про те, що приміщення опалюється без потреби та без відшкодування витрат з боку балансоутримувача. Після закінчення перевірки начальник ВОКОЗСП Лановецької МР зобов`язала його, як директора Лановецької ЗОШ № 1 дати пояснення, вказавши причини у зв`язку із якими опалюється колишнє приміщення СЮН та чому не були прийняті міри щодо відключення приміщення від опалення та повідомлено про це балансоутримувача.
На вимогу начальника ВОКОЗСП Лановецької МР позивач надав пояснення, що в опалювальний період приміщення Лановецької ЗОШ № 1 обігріваються за допомогою системи, до якої приєднані крім колишнього приміщення СЮН , централізована бухгалтерія відділу освіти, молоді та спорту Лановецької районної державної адміністрації та міжшкільна майстерня. У разі відключення від шкільної системи колишнього приміщення СЮН від опалення були б відключені і вищезазначені об`єкти. Згідно пояснень заступника директора школи з господарських питань ОСОБА_3 ізольоване відключення колишнього приміщення СЮН від системи опалення не було технічно можливим.
Незважаючи на надані позивачем пояснення, відповідачем прийнято наказ                          № 18-К, яким його звільнено з посади директора Лановецької ЗОШ № 1 з                             05 лютого 2019 за пунктом 3 статті 40 КЗпП України на підставі наказу ВОКОЗСП Лановецької МР «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності                         ОСОБА_1 » № 01-Д від 14 вересня 2018 року, акта перевірки приміщення                    від 30 січня 2019 року, пояснювальної записки позивача.
Правовою підставою звільнення в наказі від 01 лютого 2019 року № 18-К названо систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього розпорядку.
Позивач вважає, що звільнений з роботи незаконно, оскільки відповідач перевищив свої повноваження щодо застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення, а також відповідачем не дотримано вимог законодавства щодо застосування дисциплінарного  стягнення. Також, в зв`язку із незаконним звільненням, він перебував на нижчеоплачуваній посаді вчителя.
Таким чином, позивач просив суд:
-          скасувати наказ ВОКОЗСП Лановецької МР «Про звільнення ОСОБА_1 »                           від 01 лютого 2019 року № 18-К; 
-          поновити його на посаді директора Лановецької ЗОШ І-ІІІ ступенів № 1                          ім. Юрія Коваля; 
-          стягнути з відповідача на його користь різницю в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи.
Короткий зміст судових рішень
Рішенням Шумського районного суду Тернопільської області від 21 жовтня              2019 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ ВОКОЗСП Лановецької МР «Про звільнення ОСОБА_1 » від 01 лютого 2019 року № 18-К. Зобов`язано ВОКОЗСП Лановецької МР поновити ОСОБА_1 на посаді директора Лановецької ЗОШ І-ІІІ ступенів № 1 ім. Юрія Коваля. Стягнуто з ВОКОЗСП Лановецької МР на користь ОСОБА_1 різницю в заробітку за час виконання нижеоплачуваної роботи в сумі 23 296,26 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат. Допущено негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі ОСОБА_1 на посаді директора Лановецької ЗОШ І-ІІІ ступенів № 1 ім. Юрія Коваля.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із незаконності звільнення ОСОБА_1 із займаної посади, оскільки після накладення стягнення 14 вересня 2018 року позивач мав вчинити інше порушення трудової дисципліни, за яке повинно бути накладено нове, інше стягнення, у вигляді звільнення, а тому дії відповідача щодо застосування догани та подальше звільнення позивача з посади за одне й те саме порушення, свідчать про застосування до ОСОБА_1 подвійного дисциплінарного стягнення, догану та звільнення, що є порушенням статті 61 Конституції України та статей 148, 149 КЗпП України. Доказів вчинення іншого порушення трудової дисципліни в період з 14 вересня 2018 року по 01 лютого 2019 року відповідачем не надано, а тому звільнення позивача на підставі пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України є таким, що здійснено без законної на те підстави. Крім того, суд першої інстанції вважав, що відключення СЮН від системи теплопостачання не перебувало в сфері юрисдикції позивача, а також останній не відповідає за проведення фінансово-господарської діяльності Лановецької міської ради та, зокрема, відділу освіти.
Постановою Тернопільського апеляційного суду від 10 лютого 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Апеляційну скаргу відділу освіти, культури, охорони здоров`я та соціальної політики Лановецької міської ради задоволено. Рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 18 жовтня 2019 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини звільнення позивача, зокрема, в чому конкретно полягало порушення ним посадових обов`язків, що стало приводом до звільнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинені проступки, і попередня робота                   ОСОБА_1 . 
Враховуючи те, що до позивача раніше вже було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани (наказ від 14 вересня 2018 року № 01-Д) за неналежне виконання своїх обов`язків та ним повторно вчинено порушення щодо неналежного виконання посадових обов`язків. Позивач не інформував власника про опалення котельнею школи пустого приміщення, яке не використовувалось за призначенням та належало іншому власнику, що спричиняло тепловтрати та фінансові видатки. Тому суд вважав, що позивача обґрунтовано звільнено з посади директора школи на підставі пункту 3 частини першої статті 40 КзпП України. При цьому, позивач залишився працювати на посаді вчителя Лановецької ЗОШ І-ІІІ ступенів № 1 ім. Юрія Коваля, де продовжує працювати на даний час, отримуючи відповідну заробітну плату. Суд виходив з того, що відповідачем додержані, передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень до позивача.
Аргументи учасників справи
Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів
У касаційній скарзі, поданій у березні 2020 року до Верховного Суду,  ОСОБА_1 посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції, змінивши його в частині стягнення різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи.
Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційним судом не зазначено жодних мотивів відхилення доказів, які надані представником позивача, чим порушені норми статті 89 ЦПК України. Також судом порушені вимоги статті 77 ЦПК України.
Крім того, суд апеляційної інстанції неправильно застосував до спірних правовідносин абзац 2 частини першої статті 26 Закону України «Про освіту», який вказує, що повноваження (права і обов`язки) та відповідальність керівника закладу освіти визначаються законом та установчими документами закладу освіти. За таких обставин судом не враховано змісту розділу 6 статуту Лановецької ЗОШ № 1.
Позивач був позбавлений можливості приймати рішення щодо відключення приміщення СЮН від системи опалення оскільки йому не було відомо про те, що приміщення СЮН (яке в 2017-2018 навчальному році використовувалось для потреб установи, що входить до сфери управління відповідача), вже не використовувалось для таких потреб; Лановецька ЗОШ № 1 відповідно до пунктів 6.2, 6.5 статуту фінансується засновником, а бухгалтерський облік здійснюється відділом освіти, культури, охорони здоров`я та соціальної політики. Отже йому, як особі, що не є працівником вказаного відділу, не може бути відомо яким чином здійснюється використання приміщення СЮН та як врегульовані відносини щодо опалення такого приміщення і порядку відшкодування витрат за таке опалення.
Заявник вказує, що відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування норм права, а саме статті 89 ЦПК України, статті 26 Закону України «Про освіту» у подібних правовідносинах.
Разом з тим, суд апеляційної інстанції застосував норми статей 29, 31, 40, 148, 149 КЗпП України без врахування висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 452/970/17, Верховного Суду від 18 вересня 2019 року у справі № 760/22948/15-ц, від 18 грудня 2019 року у справі № 337/3979/17, від 06 лютого 2020 року у справі № 766/4925/16-ц,                     від 29 серпня 2019 року у справі № 334/703/18, від 04 вересня 2019 року у справі № 757/1704/17-ц, від 06 листопада 2019 року у справі № 484/3365/16-ц. Крім того, суд першої інстанції, при визначенні суми, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, застосував норми статті 235 КЗпП України без врахування висновку, викладеного у постановах Верховного Суду від 19 листопада 2019 року у справі № 127/1778/18, від 18 листопада 2019 року у справі № 175/5695/14.
Короткий зміст вимог заперечень (відзиву) на касаційну  скаргу
У вересні 2020 року на адресу Верховного Суду надійшов відзив від ВОКОЗСП Лановецької МР, у якому відповідач просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін, посилаючись на те, що відповідно до практики Європейського суду, формальне порушення процедури не може бути наслідком скасування правильного по суті рішення. Крім того, така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11 лютого 2020 року у справі № 210/3268/15-а. Скарга позивача ґрунтується тільки на припущеннях, які стосуються формальностей.
Разом з тим, позивач вказував, що йому було відомо про те, що приміщення не належать до Лановецької ЗОШ № 1, де він є директором, однак не відключав від опалення, оскільки не було такої вказівки.
Відповідно до частини сьомої пункту 5.3 статуту Лановецької ЗОШ І-ІІІ ступенів              № 1 ім. Юрія Коваля позивач зобов`язаний розпоряджатись в установленому порядку шкільним майном і коштами, та відповідно до статті 26 Закону України «Про освіту» нести відповідальність за фінансово-господарську та іншу діяльність закладу освіти. Тобто законом прямо визначено, що відповідальність за фінансово-господарську та іншу діяльність закладу освіти, тобто будь-яку несе виключно керівник закладу освіти. 
Рух справи у суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 10 серпня 2020 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі та витребувано її матеріали з суду першої інстанції.
Указана справа надійшла до Верховного Суду.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Установлено, що наказом відділу освіти, молоді та спорту Лановецької районної державної адміністрації Тернопільської області «Про призначення ОСОБА_1 » від 28 серпня 2017 року № 177-К позивача призначено на посаду директора                           КЗ НВК «Лановецька ЗОШ № 1 I-III - ліцей ім. Юрія Коваля» Лановецької районної ради в порядку переведення.
Рішенням Лановецької міської ради від 29 грудня 2017 року № 94 прийнято із спільної власності територіальних громад сіл та міста Лановецького району до комунальної власності Лановецької міської ради майно, що знаходилося у користуванні КЗ НВК «Лановецька ЗОШ № 1 I-III - ліцей ім. Юрія Коваля» Лановецької районної ради Тернопільської області, а саме: основні засоби, необоротні матеріальні активи, запаси, залишки грошових коштів спеціального фонду (власні надходження установ).
Рішенням Лановецької міської ради від 10 січня 2018 року № 116 перейменовано КЗ НВК «Лановецька ЗОШ №1 I-III - ліцей ім. Юрія Коваля» на Лановецьку                          ЗОШ І-III ступенів ім. Юрія Коваля.
Рішенням сьомої сесії Лановецької міської ради від 10 січня 2018 року № 124 затверджено статут Лановецької ЗОШ І-III ступенів ім. Юрія Коваля. Відповідно до пункту 5.1. статуту управління закладом освіти здійснюється органом управління освітою. Безпосереднє управління закладом освіти здійснюється директором з участю органів громадського самоврядування. У пункті 5.2. статуту зазначено, що директор закладу освіти приймається на роботу і звільняється керівником уповноваженого органу управління освітою відповідно до чинного законодавства на умовах трудового договору. У пункті 5.3 статуту передбачено, що директор забезпечує дотримання санітарно-гігієнічних та протипожежних норм, техніки безпеки, розпоряджається в установленому порядку шкільним майном та коштами.
Наказом начальника відділу освіти, культури, охорони здоров`я та соціальної політики Лановецької міської ради від 12 березня 2018 року № 48-од затверджено посадову інструкцію директора закладу загальної середньої освіти, якою передбачено, що до посадових обов`язків директора школи відноситься забезпечення безпечної експлуатації інженерно-технічних комунікацій, обладнання і вживає заходів з приведення їх у відповідність до чинних стандартів, правил і норм з охорони праці, своєчасно організовує огляди і ремонт приміщень освітнього закладу (пункт 3.28), а також забезпечує виконання директивних і нормативних документів з охорони праці, постанов органів управління освітою, державного нагляду і технічної інспекції (пункт 3.38).
ОСОБА_1 відмовився від підпису на посадовій інструкції директора Лановецької ЗОШ I-III № 1 ім. Юрія Коваля та отримання її копії, про що 16 березня 2018 року відділом освіти, культури, охорони здоров`я та соціальної політики Лановецької міської ради складено відповідний акт.
Наказом начальника відділу освіти від 26 березня 2018 року наказано            позивачу - керівнику Лановецької ЗОШ І-III ступенів ім. Юрія Коваля забезпечити виконання заходів щодо зміцнення матеріально-технічної бази школи відповідно до затверджених відділом освіти заходів: забезпечити закупівлю будівельних матеріалів та вчасне освоєння коштів, виділених з місцевого бюджету, проведення ремонтних робіт у закладі освіти. Завершити будівництво та облаштування внутрішнього санвузла на першому поверсі (кладка плитки, встановлення дверей, унітазу, умивальника); подати у відділ освіти потребу та розрахунок ремонтних робіт приміщення для відпочинку дітей з особливими потребами; пропозиції з встановлення в закладі 2-ох камер відеоспостереження; пропозиції та розрахунки коштів для облаштування роздягальні в спортивному залі школи; розрахунок коштів для безпечного встановлення баскетбольних щитів; прибрати в кабінетах, які не використовуються як навчальні класи.
Розпорядженням голови Лановецької міської ради від 10 серпня 2018 року № 262 утворено комісію з перевірки готовності закладів освіти Лановецької міської ради до нового 2018/2019 навчального року, а також затверджено її склад та графік перевірки.
Відповідно до акта прийому готовності навчального закладу - Лановецької ЗОШ І-III ступенів ім. Юрія Коваля до нового 2018/2019 навчального року від 17 серпня 2018 року комісією рекомендовано: завершити облаштування кімнати для дітей з особливими потребами; звільнити від сміття господарські будівлі та кабінети трудового навчання, здійснити ремонти внутрішніх вбиралень. Висновок комісії про готовність навчального закладу до нового навчального року відсутній.
Актом перевірки готовності Лановецької ЗОШ І-III ступенів ім. Юрія Коваля до 2018/2019 навчального року від 10 вересня 2018 року, тобто вже після початку навчання комісією в складі посадових осіб відділу освіти на виконання наказів відділу освіти від 30 березня 2018 року № 65-од «Про виконання заходів щодо зміцнення матеріально-технічної бази школи» та від 20 серпня 2018 року                             № 132-од «Про виконання заходів щодо зміцнення матеріально-технічної бази школи» встановлено, що Лановецька ЗОШ І-III ступенів ім. Юрія Коваля не повністю готова до нового навчального року, деякі приміщення знаходяться в занедбаному стані: 1) не встановлено тримачі для баскетбольних щитів, які несуть загрозу життю та здоров`ю учнів закладу загальної середньої освіти;                                           2) недотримані санітарно-гігієнічні норми у вбиральнях, унітази та умивальники іржаві; 3) камери відеоспостереження, які закуплені у квітні, не встановлено; роздягальні у спортивному залі не функціонують; господарські будівлі заповнені будівельними відходами та іншим сміттям; класи трудового навчання брудні, не готові до навчального процесу; не завершено облаштування кімнат відпочинку для дітей з особливими освітніми потребами.
Після закінчення перевірки начальник відділу освіти зобов`язала позивача -директора Лановецької ЗОШ І-III ступенів ім. Юрія Коваля дати пояснення після ознайомлення з актом, про що ним дано пояснення з приводу виявлених комісією порушень у пояснювальній записці від 13 вересня 2018 року.
Наказом відповідача від 14 вересня 2018 року № 01-Д «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 » відповідно до статей 147-149 КзпП України, наказу відділу освіти від 23 січня 2018 року № 10-од «Про затвердження Положення про преміювання працівників закладів освіти», за невиконання наказів відділу освіти від 30 березня 2018 року № 68-од «Про виконання заходів щодо зміцнення матеріально-технічної бази школи» та                        від 20 серпня 2018 року № 132-од «Про виконання заходів щодо зміцнення матеріально-технічної бази школи», на підставі акта перевірки готовності Лановецької ЗОШ I-III № 1 ім. Юрія Коваля до 2018-2019 навчального року, враховуючи письмове пояснення ОСОБА_1 , позивачу оголошено догану за систематичне невиконання наказів керівника відділу освіти.
Даний наказ позивачем не оскаржувався. Дисциплінарне стягнення у вигляді догани не було знято достроково.
Наказом відділу освіти, культури, охорони здоров`я та соціальної політики Лановецької міської ради від 22 жовтня 2018 року № 163-од «Про початок опалювального сезону 2018-2019 року» наказано розпочати опалювальний сезон в закладах освіти, культури та охорони здоров`я 22 жовтня 2018 року. Цим же наказом керівників закладів та установ освіти зобов`язано забезпечити проведення відповідних обстежень опалювальних систем.
Згідно із наказом директора школи ОСОБА_1 (на підставі розпорядження голови Лановецької міської ради від 22 жовтня 2018 року № 371 «Про початок опалювального сезону 2018-2019 року та наказу відділу освіти, культури, охорони здоров`я та соціальної політики Лановецької міської ради від 22 жовтня 2018 року № 163-од) № 231 від 02 листопада 2018 року «Про початок опалювального сезону 2018-2019 р. р.» розпочато опалювальний сезон у школі 02 листопада 2018 року.
Однак, неякісне опалення, холод у приміщеннях школи викликали скарги та нарікання учнів, батьків та вчителів.
Зокрема, зі скаргою шляхом телефонування на урядову гарячу лінію 29 січня             2019 року звернулась ОСОБА_6 , яка скаржилася, що у Лановецькій школі              ім. Юрія Коваля надають неякісне опалення. У приміщеннях школи холодно і у зв`язку з цим школярі хворіють. З даного питання заявник зверталась до директора школи ОСОБА_1 , проте питання не було вирішено. Просила забезпечити належне опалення у школі.
Наказом ВОКОЗСП Лановецької МР від 30 січня 2019 року № 10-од, відповідно до наказу відділу освіти, культури, охорони здоров`я та соціальної політики Лановецької міської ради від 22 жовтня 2018 року № 163-од «Про початок опалювального сезону 2018-2019 року», у зв`язку з виробничою необхідністю створено робочу групу, для перевірки із виїздом на місце окремих приміщень Лановецької ЗОШ I-III № 1 ім. Юрія Коваля.
За результатами перевірки робочою групою складено акт перевірки Лановецької ЗОШ I-III № 1 ім. Юрія Коваля від 30 січня 2019 року. Комісією проведено огляд приміщення, яке належало Лановецької ЗОШ I-III № 1 ім. Юрія Коваля - колишня СЮН, що є власністю Лановецької районної ради та знаходиться на балансі відділу освіти, молоді та спорту Лановецької районної державної адміністрації. Оскільки, відповідно до рішення сьомої сесії сьомого скликання Лановецької районної ради від 08 вересня 2016 року № 209 припинено юридичну особу - Лановецьку районну комунальну СЮН шляхом приєднання до Лановецького районного комунального будинку дитячої та юнацької творчості. Вищевказане приміщення не використовується для потреб відповідача - відділу освіти, культури, охорони здоров`я та соціальної політики Лановецької міської ради та школи, але опалюється за його рахунок.
Комісією встановлено, що приміщення опалюється без потреби, без відшкодування витрат з боку власника (балансоутримувача), що приносить втрати відділу освіти. При закінченні перевірки начальник відділу освіти зобов`язала позивача - директора Лановецької ЗОШ I-III № 1 ім. Юрія Коваля після ознайомлення з актом дати пояснення та вказати причину у зв`язку із якою опалюється колишнє приміщення СЮН та чому не вжиті заходи щодо відключення приміщення від опалення та повідомлення про це власника (балансоутримувача).
Позивач ознайомився із даним актом, про що свідчить його підпис.
Комісією у складі посадових осіб відділу освіти, які брали участь у складенні акта від 30 січня 2019 року - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 31 січня                      2019 року на ім`я начальника відділу освіти, культури, охорони здоров`я та соціальної політики Лановецької міської ради була складена доповідна записка про результати перевірки Лановецької ЗОШ I-III ступенів ім. Юрія Коваля, з якої убачається, що комісією встановлено факт опалення за рахунок котельні Лановецької ЗОШ I-III ступенів ім. Юрія Коваля приміщення, яке не використовується для потреб відділу освіти Лановецької міської ради. В доповідній записці вказано, що під час перевірки готовності теплового господарства школи до опалювального сезону ні відділ освіти, ні власник - Лановецька міська рада не були повідомлені дирекцією школи, що пусте приміщення власності Лановецької районної ради опалюється за рахунок котельні школи без відшкодування витрат з боку власника (балансоутримувача), що приносить витрати відповідачу - відділу освіти. Комісія визнала, що наведена інформація свідчить про систематичне неналежне виконання службових обов`язків з боку керівника закладу загальної середньої освіти та відповідальних працівників.
01 лютого 2019 року ОСОБА_1 у пояснювальній записці відповідно до інформації, викладеної у акті перевірки приміщень Лановецької ЗОШ I-III № 1                 ім. Юрія Коваля від 30 січня 2019 року, пояснив, що спірне приміщення колишньої СЮН , будучи власністю Лановецької районної ради на балансі Лановецької ЗОШ   I-III № 1 ім. Юрія Коваля не перебувало. У вищевказаному приміщенні у 2018 році проводились гурткові заняття від Будинку дитячої та юнацької творчості, який є власністю Лановецької міської ради. Про припинення використання приміщення СЮН для потреб відділу освіти, культури, охорони здоров`я та соціальної політики Лановецької міської ради та відключення цієї будівлі від теплопостачання офіційної інформації чи розпоряджень до адміністрації школи не поступало. Із пояснень заступника директора школи із господарських питань ОСОБА_3 стало відомо, що відключення будівлі СЮН від систем опалення неможливо, оскільки врізка туб зроблена від мережі, яка постачає тепло і у будівлю централізованої бухгалтерії відділу освіти та Лановецького МНВК.
Наказом ВОКОЗСП Лановецької МР «Про звільнення ОСОБА_1 » від 01 лютого 2019 року № 18-К позивача, директора Лановецької ЗОШ I-III ступенів ім. Юрія Коваля звільнено з роботи 05 лютого 2019 року у зв`язку із систематичним невиконанням без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором та посадовою інструкцією, пункт 3 статті 40 КЗпП України. Підстава:      1) наказ відділу освіти від 14 вересня 2018 року № 01-д «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 »; 2) акт перевірки приміщення від 30 січня 2019 року; 3) пояснювальна записка ОСОБА_1 .
Відповідно до акта від 01 лютого 2019 року складеного відділом освіти, культури, охорони здоров`я та соціальної політики Лановецької міської ради вбачається, що позивач відмовився ознайомитись під підпис з наказом про звільнення з роботи та отримати його копію.
Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.
Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
У силу частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення. 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Згідно зі статтею 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про освіту» керівник закладу освіти здійснює безпосереднє управління закладом і несе відповідальність за освітню, фінансово-господарську та іншу діяльність закладу освіти. Повноваження (права і обов`язки) та відповідальність керівника закладу освіти визначаються законом та установчими документами закладу освіти.
Підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника передбачені у статтях 40, 41 КЗпП України.
За передбаченими пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.
Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.
Статтею 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни, до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана або звільнення.
Підставою для застосування дисциплінарного стягнення є дисциплінарний проступок, під яким розуміється протиправне, винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх обов`язків, що випливають із нормативно-правових та інших актів у сфері праці, колективного і трудового договорів.
Згідно зі статтею 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебуванням його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.
Відповідно до частини першої, третьої, четвертої статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.
Звільнення працівника за пунктом 3 статті 40 КЗпП України - є видом дисциплінарного стягнення.
У справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором, судам необхідно з`ясувати, у чому конкретно проявилося порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктом 3 статті 40 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи не застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.
Для правомірного розірвання роботодавцем трудового договору на підставі пункту 3 статті 40 КЗпП України необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку; невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності; невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків повинно бути систематичним; враховуються тільки дисциплінарні й громадські стягнення, які накладаються трудовими колективами і громадськими організаціями відповідно до їх статутів; з моменту виявлення порушення до звільнення може минути не більше місяця.
Систематичним невиконанням обов`язків вважається таке, що вчинене працівником, який раніше допускав порушення покладених на нього обов`язків і притягувався за це до дисциплінарної відповідальності, проте застосовані заходи дисциплінарного чи громадського стягнення не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок.
Звільнення працівника з підстав, не передбачених законом, або з порушенням установленого законом порядку свідчить про незаконність такого звільнення та тягне за собою поновлення порушених прав працівника.
Частиною третьою статті 235 КЗпП України визначено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з положеннями статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Як убачається з матеріалів справи, 14 вересня 2018 року наказом начальника відділу освіти № 01-Д за систематичне невиконання наказів (від 30 березня           2018 року № 68-од та від 20 серпня 2018 року № 132-од) позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності та застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани. Даний наказ не оскаржено, дисциплінарне стягнення не було знято на час прийняття оскаржуваного наказу про звільнення позивача.
Комісією в складі посадових осіб відділу освіти, які брали участь у складенні акта від 30 січня 2019 року - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 31 січня               2019 року на ім`я начальника відділу освіти, культури, охорони здоров`я та соціальної політики Лановецької міської ради складена доповідна записка про результати перевірки Лановецької ЗОШ I-III ступенів № 1 ім. Юрія Коваля, з якої вбачається, що комісією встановлено факт опалення за рахунок котельні Лановецької ЗОШ I-III ступенів № 1 ім. Юрія Коваля приміщення, яке не використовується для потреб відділу освіти Лановецької міської ради. В доповідній записці вказано, що під час перевірки готовності теплового господарства школи до опалювального сезону ні відділ освіти, ні власник - Лановецька міська рада не були повідомлені дирекцією школи, що пусте приміщення власності Лановецької районної ради опалюється за рахунок котельні школи без відшкодування витрат з боку власника (балансоутримувача), що приносить витрати відповідачу - відділу освіти. Комісія визнала, що наведена інформація свідчить про систематичне неналежне виконання службових обов`язків з боку керівника закладу загальної середньої освіти та відповідальних працівників.
Наказом відділу освіти, культури, охорони здоров`я та соціальної політики Лановецької міської ради «Про звільнення ОСОБА_1 » від 01 лютого 2019 року № 18-К позивача, директора Лановецької ЗОШ I-III ступенів № 1 ім. Юрія Коваля було звільнено з роботи 05 лютого 2019 року у зв`язку із систематичним невиконанням без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором та посадовою інструкцією, пункт 3 статті 40 КЗпП України. Підстава:    1) наказ відділу освіти від 14 вересня 2018 року № 01-д «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 »; 2) акт перевірки приміщення                       від 30 січня 2019 року; 3) пояснювальна записка ОСОБА_1 .
Відповідно до акта від 01 лютого 2019 року складеного відділом освіти, культури, охорони здоров`я та соціальної політики Лановецької міської ради вбачається, що позивач відмовився ознайомитись під підпис з наказом про звільнення з роботи та отримати його копію.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції, встановивши, що ОСОБА_1  було вчинене повторне порушення трудової дисципліни, на підтвердження чого складено акт перевірки, підписані членами комісії, що свідчить про систематичне невиконання працівником без поважних причин своїх посадових обов`язків та враховуючи, що у зв`язку з бездіяльністю позивача, зазнавались майнові втрати з боку відповідача, дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідач довів факт систематичного порушення позивачем трудових обов`язків та позивача звільнено з посади на підставі пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України без порушень чинного трудового законодавства України. Крім того, в матеріалах справи наявна велика кількість скарг, що свідчить про те, що попередня робота позивача супроводжувалась постійними скаргами, що також вказує на неналежне виконання ОСОБА_1 своїх обов`язків на посаді директора.
При цьому, оскільки позивача не поновлено на роботі, немає підстав для стягнення з відповідача різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи.
Доводи касаційної скарги про те, що суд апеляційної інстанції не врахував висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 452/970/17, Верховного Суду від 18 вересня 2019 року у справі № 760/22948/15-ц, від 18 грудня 2019 року у справі № 337/3979/17,                        від 06 лютого 2020 року у справі № 766/4925/16-ц, від 29 серпня 2019 року у справі № 334/703/18, від 04 вересня 2019 року у справі № 757/1704/17-ц,                                    від 06 листопада 2019 року у справі № 484/3365/16-ц колегією суддів не приймаються, оскільки вказані постанови прийняті за іншими встановленими судами фактичними обставинами справи, які не є тотожними правовідносинами у даній справі. При цьому, питання щодо поновлення на роботі вирішується у кожному конкретному випадку, з урахуванням встановлених обставин справи. Судом апеляційної інстанції встановлено всі фактичні обставини справи, враховано доводи сторін, надано належну оцінку поданим сторонами доказам та правильно застосовані норми статей 40, 147, 148, 149 КЗпП України.
Таким чином, доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржуване судове рішення ухвалено без додержання норм матеріального і процесуального права та зводяться до переоцінки доказів у справі, що, відповідно до положень статті 400 ЦПК України, знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року). Оскаржуване судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновку суду апеляційної інстанції не спростовують.
Щодо судових витрат                                                                                                                        
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
Оскільки у задоволенні касаційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Постанову Тернопільського апеляційного суду від 10 лютого 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                             В. М. Ігнатенко

 
С. О. Карпенко

В. А. Стрільчук