ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4490/21 Справа № 182/3817/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Кобеляцька-Шаховал І. О. Суддя у 2-й інстанції - Бондар  Я. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2021 року                                                                м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді: Бондар Я.М.,
суддів: Барильської А.П., Зубакової В.П.
сторони справи:
позивач - Приватне акціонерне товариство «Страхова Група «ТАС»
відповідач -  ОСОБА_1 

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу позивача Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 лютого 2021 року, ухваленого суддею Кобеляцькою-Шаховал І.О. у місті Нікополі, Дніпропетровської області (відомості про дату складення повного тексту судового відсутні),-

ВСТАНОВИВ: 
У липні 2020 року представник позивача Сечко С.В. звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення виплаченого страхового відшкодування.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 19 травня 2016 року між Приватним Акціонерним Товариством "Страхова Група 'ТАС" та ОСОБА_2 було укладено договір-поліс №АЕ8746514 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого забезпеченим транспортним засобом є автомобіль Ford Transit реєстраційний номер НОМЕР_1 . 
13 березня 2017 року, о 11:20 годині, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Ford Transit реєстраційний номер НОМЕР_1 в районі будинку №11-а по вул.Чернишевського в м.Дніпрі допустив зіткнення з автомобілем Mercedes-Benz, реєстраційний номер НОМЕР_2 . 
Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. 
Постановою Жовтневого районного суду м.Дніпра від 03 квітня 2017 року ОСОБА_1 був визнаний винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення. 
Розрахунок розміру страхового відшкодування, виплату страхового відшкодування проведено на підставі Договору-полісу № АЕ8746514 від 19 травня 2016 року, страхового акту №8424Р/20/2017 від 10 квітня 2017 року, розрахунку суми страхового відшкодування/Додаток №1 до Страхового акту № 8424Р/20/2017 від 10 квітня 2017 року. 
При цьому, представник позивача в обґрунтування правових підстав для звернення до суду з даним позовом послався на ст.8 ЗУ «Про страхування», якою передбачено, що страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася, і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. 
У відповідності до вимог ст.27 ЗУ "Про страхування" та ч.1 ст.ст.993, 1191 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. 
Згідно ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. 
Відповідно п.13.2 ст.13 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, інвалід II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до І або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об`єм двигуна до 2 500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. 
Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу.
Тому, оскільки договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АЕ АЕ8746514) був виданий на ім`я ОСОБА_2 з застосуванням пільг, а під час ДТП застрахованим транспортним засобом керував ОСОБА_1 , в силу ст.38-1.1 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у останнього виникає обов`язок компенсувати ПАТ "Страхова Група ТАС" 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування.
Таким чином, на підставі викладеного, представник позивача просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Страхова група "ТАС" суму страхового відшкодування в розмірі 15 716 (п`ятнадцять тисяч сімсот шістнадцять грн.) 00 коп. та сплачений судовий збір при подачі позову до суду.
Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 лютого 2021 року в задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» до ОСОБА_1 про стягнення виплаченого страхового відшкодування відмовлено.
Позивач ПАТ "Страхова група "ТАС", будучи незгодним з ухваленим судовим рішенням подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність рішення суду, ставить питання про його скасування та ухвалення нового рішення, яким у повному обсязі задовольнити заявлені позивачем вимоги.
При цьому, позивач не погоджується із висновками суду про недоведеність позивачем права вимоги відшкодування шкоди саме з водія ОСОБА_1 , як з водія забезпеченого транспортного засобу, оскільки відсутні підстави, визначені статтею38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для подання такого позову.
Позивач вказує на те, що оскільки договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс №АЕ АЕ8746514) був виданий на ім`я ОСОБА_2 із застосуванням пільг, а під час ДТП застрахованим транспортним засобом керував відповідач ОСОБА_1 , то в силу ст.38-1.1 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у останнього виникає обов`язок компенсувати ПАТ "Страхова Група ТАС" 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування.
Скаржник зазначає, що відповідач визнаний винним в дорожньо-транспортній пригоді, тобто є особою відповідальною за завдану ДТП шкоду, тому, оскільки він не є пенсіонером та власником забезпеченого транспортного засобу, останній повинен компенсувати страховику 50% суми виплаченого власнику іншого транспортного засобу пошкодженого у ДТП страхового відшкодування, яка дорівнює сумі 15716 грн.
Відзив на апеляційну скаргу не подано.
Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до вимог ст.367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги позивача, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. 
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між ПАТ «Страхова Група «ТАС» до ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту за №078, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля Ford Transit реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.4).
Матеріалами справи встановлено, що 13 березня 2017 року ОСОБА_1 керував вищевказаним транспортним засобом, де, виконуючи маневр розвороту, не надав дорогу та допустив зіткнення з автомобілем. 
Постановою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 03 квітня 2017 року ОСОБА_1 була визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 340 грн. 00 коп. (а.с.5). 
13 березня 2017 року ОСОБА_1 повідомив ПАТ «Страхова Група «ТАС» про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.6-7). 
10 квітня 2017 року представниками ПАТ «Страхова Група «ТАС» було складено страховий акт, з якого вбачається, що страхувальником виступає ОСОБА_2 та у разі можливо регресу особою виступає ОСОБА_1 (а.с.8).
Згідно розрахунку, сума страхового відшкодування становить 31 432 грн. 00 коп. (а.с.9), хоча ремонтна калькуляція №02794/20/2 визнає суму в розмірі 38 096 грн. 35 коп. 
АТ «СГ ТАС» вищевказане ДТП було визнано страховим випадком та в подальшому сплачено ОСОБА_3 суму відновлюваного ремонту транспортного засобу, згідно страхового акту АЕ №8746614 від 19 квітня 2016 року на загальну суму 31 432 грн.00 коп., про що свідчить платіжне доручення №14922 від 14 квітня 2017 року, яке міститься в матеріалах справи (а.с.18).
Суд першої інстанції, відмовляючи позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі виходив з того, що відповідач не є власником транспортного засобу та страхувальником цивільно-правової відповідальності за вказаним вище полісом, тому позивачем не доведено право вимоги відшкодування шкоди саме з ОСОБА_1 , як з водія забезпеченого транспортного засобу, оскільки визначені статтею 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підстави для подання такого позову відсутні.
За вимогами ст.ст.263, 264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, ;що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.
Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.
При ухваленні рішення суд зобовязаний зясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обовязково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.
Проте суд першої інстанції не з`ясував у повній мірі всі обставини, які мають значення для справи, та не виконав усі вимоги цивільного судочинства, у зв`язку із чим рішення в даній справі неможна повністю визнати законним і обґрунтованим.
Частиною 2 ст.8 Закону України "Про страхування" визначено, що страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.
Згідно зі статтею 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Відповідно до ч.1 ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Нормами ч.1 ст.1191 ЦК України визначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
За змістом ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Положенням п.1 ч1 ст.1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Згідно з п.13.2 ст.13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, інвалід II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до I або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об`єм двигуна до 2 500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу.
Матеріалами справи встановлено, що поліс № НОМЕР_3 , яким забезпечено транспортний засіб Ford Transit реєстраційний номер НОМЕР_1 . укладено між страховиком – ПАТ СГ «ТАС» та страхувальником – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4).
Оскільки страхувальник  ОСОБА_2  є пенсіонером, то відповідноп.13.2 ст.13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при укладенні між сторонами договору страхування транспортного засобу до неї була застосовані пільга, а саме розмір страхового платежу зменшено на 50 відсотків.
Також матеріалами справи підтверджено, що в настанні ДТП визнано винним відповідача ОСОБА_1 , що встановлено постановою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 03 квітня 2017 року ОСОБА_1 , якою останнього визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. (а.с.5).
Зазначеною постановою суду було встановлено, що внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 Правил дорожнього руху п.п.10.1, 10.4 сталася дорожньо-транспортна пригода в результаті, якої були пошкоджені транспортні засоби, тобто володільця транспортних засобів були спричинені матеріальні збитки, зокрема ОСОБА_3 , володільцю транспортного засобу Mercedes-Benz, реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Платіжним дорученням №14922 від 14 квітня 2017 року підтверджено, що страховикАТ «СГ ТАС» оплатив ОСОБА_3 відновлюваний ремонт його транспортного засобу в розмірі 31 432 грн.00 коп.
Відповідно до ст.38-1.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі, якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування.
Особою відповідальною за матеріальні збитки понесені іншим водієм ОСОБА_3 є відповідач ОСОБА_1 , який керував забезпеченим транспортним засобом і визнаний винним в настанні дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 13 березня 2017 року об 12:20 годин, тому відповідно до статті 27 Закону України «Про страхування» та положень ст.38-1.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зобов`язанийкомпенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування.
Колегія суддів дійшла висновку, що під час ухвалення судового рішення суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, що відповідно до п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Згідно ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про повне задоволення позовних вимог, відповідно підлягають перерозподілу понесені позивачем під час розгляду справи в судах першої і апеляційної інстанції.
Так під час подачі позову до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2102 грн., при подачі апеляційної скарги скаржником сплачено судовий збір в сумі3153 грн., а всього сума судового збору становить 5255 грн., яка підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС».
Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,-
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» задовольнити повністю.
Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 лютого 2021 року скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» до ОСОБА_1 про стягнення невиплаченого страхового відшкодування.
Стягнути з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС», (ЄДРПОУ 30115243, місце знаходження: 03062 м.Київ, пр.Перемоги,65, рахунок НОМЕР_5 Столічна філія АТ «КБ «ПриватБанк» МФО 380269) суму страхового відшкодування в розмірі 15 716 (п`ятнадцять тисяч сімсот шістнадцять) грн. 00 копійок та сплачений судовий збір за розгляд справи в судах першої і апеляційної інстанцій в розмірі 5255 (п`ять тисяч двісті п`ятдесят п`ять) грн. 00 копійок.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови складено 17 червня 2021 року.

Головуючий:

Судді: