ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2021 року	Львів	Справа № 500/3014/20 пров. № А/857/8115/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді                                          Ільчишин Н.В., 
суддів                                                             Коваля Р.Й., Гуляка В.В.,
розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 01 березня 2021 року (головуючого судді Мартиць О.І. ухвалене у відкритому судовому засіданні о 10 год. 42 хв. за правилами спрощеного позовного провадження в м. Тернопіль повний текст рішення складено 09.03.2021) у справі №500/3014/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 12.10.2020 звернулася в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в якому просить визнати дії відповідача протиправними та зобов`язати його здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії відповідно до Протоколу розрахунку Пенсійного фонду України від 19.06.2020 з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 01 березня 2021 року відмовлено в задоволенні позову.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, яку обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги. Вказує, що суд першої інстанції необґрунтовано відмови в її призначенні, тим самим не дослідив обставини справи в повному обсязі і безапеляційно взяв до уваги лише розрахунки відповідача щодо нарахування пенсії.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач заперечує проти її задоволення посилаючись на безпідставність викладених у ній доводів і просить оскаржуване рішення суду залишити без змін, вважаючи його законним та обґрунтованим.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що частиною 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.04.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 01 березня 2021 року у справі №500/3014/20 та ухвалою суду від 26.04.2021 призначено апеляційний розгляд в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів. 
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області, з 07.06.2014 отримує пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Позивач 16.06.2020 на веб-сайті Пенсійного фонду України подала електронну заяву з метою перерахунку пенсії, оскільки після призначення пенсії продовжувала працювати. 
Відповідно отриманого Протоколу розрахунку Пенсійного фонду України від 19.06.2020 встановлено розмір пенсії з 01.06.2020 довічно - 8242,85 грн.
27.07.2020 звернулася з листом до відповідача з проханням здійснювати виплату пенсії відповідно до Протоколу розрахунку Пенсійного фонду України з 01.06.2020 довічно в розмірі 8242,85 грн. 
Листом від 02.09.2020 №3081-3086/Я-02/8-1900/20 повідомлено, що з 01.07.2020 згідно поданої заяви від 17.06.2020 проведено перерахунок пенсії з дорахуванням стажу 43 роки 11 місяців 25 днів і розмір пенсії склав 7341,46 грн. Пенсія перерахована відповідно до вимог чинного законодавства України. 
Не погодившись із такою позицією відповідача, позивач звернувся до суду.
Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Таким чином, усі рішення та дії суб`єкта владних повноважень мають підзаконний характер, тобто повинні бути прийняті (вчинені) на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.
Згідно статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади та механізми функціонування системи загальнообов`язкого державного пенсійного страхування призначення перерахунку і виплати пенсій надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців бюджетних та інших джерел визначається Законом України від 9 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV).
Частиною четвертою статті 42 Закону №1058-IV визначено, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.
За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.
У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.
Питання щодо подання та оформлення документів для призначення та перерахунку пенсій врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (далі - Порядок №22-1).
Перелік документів, необхідних для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший визначений розділом II Порядку №22-1.
Відповідно до пункту 4.1 Порядку №22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.
Тому, підставою для вчинення дій, спрямованих на призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший, пенсії є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, подані до уповноваженого органу Пенсійного фонду у встановленому порядку.
Відповідно до матеріалів справи, позивач звернулася із заявою про призначення/перерахунок пенсії встановленого зразка 17.06.2020 на веб-сайт Пенсійного фонду України, вказавши прохання «призначити» пенсію, а також в графі «Пенсія на іншій підставі, державна допомога, виплата на дитину, страхові виплати» вказала «не призначалась». 
Відповідно до частини 1 статті 27 Закону №1058-IV розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп - Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.
Частиною 2 статті 40 Закону №1058-IV встановлено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки.
Судом першої інстанції витребувано пенсійну справу та встановлено, що не заперечується сторонами, що ОСОБА_1 призначена 07.06.2014 пенсія за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».  
Розмір пенсії обчислено із середньомісячного заробітку згідно даних, наявних в системі персоніфікованого обліку з 01.07.2000 по 31.05.2014, при страховому стажі 37 років 11 місяців 25 днів (враховано по 31.05.2014).
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №961170810989 на підставі поданої на веб-порталі Пенсійного фонду України заяви від 17.06.2020 проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 із дорахуванням стажу - 43 роки 11 місяців 25 днів.
Розмір пенсії складає 7341,46 грн, а саме: - 6699,39 грн - розмір пенсії за віком (4888,83х3,12031х0,43917, де 4888,83 - показник середньої заробітної плати, 3,12031 - індивідуальний коефіцієнт заробітної плати за вищевказаний період роботи, 0,43917 - коефіцієнт страхового стажу із врахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1%); - 139,62 грн - доплата за 13 років понаднормативного стажу (1074,00х13%); - 502,45 грн - підвищення відповідно до частини третьої статті 29 Закону №1058-IV.
Оскільки при поданні заяви від 17.06.2020 було зазначено саме призначити пенсію, таким чином калькулятором була взята середня заробітна плата (дохід) в Україні за 2017-2019 роки. Натомість, оскільки пенсія позивачу призначена 07.06.2014, при призначенні брався показник середньої заробітної плати в Україні за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.
Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 42 Закону № 1058-ІV показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.
Таким чином, не допускається перерахунок пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні станом на момент здійснення перерахунку, оскільки показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні перераховується в порядку передбаченому статтею 42 Закону № 1058-ІV.
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що перерахунок пенсії позивачу відповідно до Протоколу розрахунку Пенсійного фонду України від 19.06.2020 містить ряд неточностей та помилок, оскільки програма вірно підсумовує періоди трудової діяльності та визначає загальний страховий стаж лише у тому випадку, якщо внесені правильно відомості про періоди роботи із трудової книжки та довідок про заробітну плату.
Згідно з частиною 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.
Під час розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, надав до суду достатньо належних і достовірних доказів, а відтак, довів правомірності свого рішення та за встановлених обставин в суду не виникає сумнівів у правильному перерахунку пенсії позивача рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №961170810989 на підставі поданої на веб-порталі Пенсійного фонду України заяви від 17.06.2020.
Враховуючи зазначені вище встановлені обставини справи, норми законодавства, які регулюють спірні правовідносини та матеріали справи, колегія суддів вважає правильним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції, який ухвалив судове рішення з дотриманням вимог матеріального та процесуального права щодо відмови в задоволенні позовних вимог, а апеляційна скарга ОСОБА_1 не спростовує правильність висновків, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими, тому задоволенню не підлягає.
У відповідності до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. 
Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, судом апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, у пункті 23 рішення Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи, що і зроблено апеляційним судом переглядаючи рішення суду першої інстанції, аналізуючи відповідні доводи скаржника.
Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підстав для розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції на підставі статті 139 КАС України у апеляційного суду немає.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 01 березня 2021 року у справі №500/3014/20 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

                  Головуючий суддя                                          Н.В. Ільчишин

                  Судді                                                                Р.Й. Коваль

                                                                                            В.В. Гуляк