ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

15 червня 2021 року                                                        
м.Суми
Справа №577/956/21 
Номер провадження 22-ц/816/887/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Кононенко О. Ю. ,  Криворотенка В. І. 
з участю секретаря судового засідання – Кияненко Н.М.,

у присутності :
заявниці ОСОБА_1 та її представника - адвоката Неговської Ірини Володимирівни,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Неговською Іриною Володимирівною, на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 06 квітня 2021 року, ухвалене у складі судді Гетьмана В.В. у м. Конотоп Сумської області, повне судове рішення складено 07 квітня 2021 року,
у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, заінтересована особа – приватний нотаріус Конотопського міського нотаріального округу Гавриленко Дмитро Валерійович,

                                       в с т а н о в и в :

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Свої вимоги мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 - дружина двоюрідного брата заявниці. За життя між ОСОБА_1 та померлою склалися дружні, родинні відносини. Двоюрідний брат заявниці помер ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок пожежі, яка сталася у квартирі АДРЕСА_1 . Оскільки ні дітей, ні інших родичів у дружини померлого ОСОБА_2 не було, то вона переїхала проживати до ОСОБА_1 . З лютого 2010 року по день смерті ОСОБА_2 проживала разом з родиною заявниці, мала спільний побут, допомагали один одному, підтримували, за спільні кошти здійснювали ремонт квартири після пожежі. Поховання ОСОБА_2 здійснила ОСОБА_1 . 
11 лютого 2021 року ОСОБА_1 , як спадкоємиця за законом, звернулася до приватного нотаріуса з метою подання заяви про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_2 , однак отримала роз`яснення, що необхідності підтвердження факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менш як п`ять років до відкриття спадщини в судовому порядку.
Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_1 просила суд установити факт її проживання однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини з ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 2010 року до часу відкриття спадщини, тобто ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 06 квітня 2021 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 .
Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подала через свого представника апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нове рішення про задоволення заяви та встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не надав належної оцінки наявним у справі доказам, які є достатніми для висновку про спільне проживання однією сім`єю заявниці та спадкодавця більше ніж п`ять років, не врахував пояснень свідків, які підтвердили, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спільно здійснювали відновлення квартири після пожежі, разом ходили на базар купувати продукти та речі, сплачуючи за них спільно, садили город, робили консервацію, разом харчувалися, також суд не врахував, що в силу своєї особистості та характеру ОСОБА_2 була нездатна самостійно вести господарство, не вміла готувати їжу, прасувати, виконувати хатню роботу, всю домашню роботу за життя здійснював її чоловік. Крім того, суд не врахував правових висновків, викладених Верховним Судом у постанові від 08 травня 2020 року по справі №643/3240/17, у постанові від 25 листопада 2019 року по справі №711/348/17, у постанові від 07 листопада 2018 року по справі №336/709/18-ц.
Письмового відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк заінтересована особа не надала.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 та її представника - адвоката Неговської І.В., які підтримала доводи апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, дослідивши матеріали цивільної справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні заяви, місцевий суд виходив з того, що заявниця не надала достатніх доказів для висновку про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю заявниці із спадкодавцем не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Колегія суддів не може погодитись з таким висновком місцевого суду, виходячи з наступного:
З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 (а.с. 9), яка є дружиною двоюрідного брата заявниці ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 7-8, 10-18). 
11 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Конотопського міського нотаріального округу Гавриленка Д.В. із заявою про прийняття спадщини за законом після померлої ОСОБА_2 , отримала роз`яснення нотаріуса про необхідність для подальшого оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2 в судовому порядку встановити факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менш як п`ять років до відкриття спадщини (а.с. 24-26).
Згідно з довідкою депутата Попівської сільської ради Будник М.Г., ОСОБА_1 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 підтримувала увесь час родинні зв`язки та проживала однією родиною з ОСОБА_2 , проживаючою за адресою: АДРЕСА_3 . ОСОБА_1 займалась похованням ОСОБА_2 та її чоловіка ОСОБА_3 (а.с. 20).
Відповідно до акту про фактичне проживання особи без реєстрації, складеного 05 січня 2021 року мешканцями АДРЕСА_4 , ОСОБА_2 проживала без реєстрації у будинку АДРЕСА_4 з червня 2010 року до моменту смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 21).
За змістом довідки Конотопської міської ради від 23 листопада 2020 року №6083, ОСОБА_2 проживала і була зареєстрована у АДРЕСА_3 з 02 березня 1979 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 26).
Відповідно до положень частини 1, пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.
Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих немайнових чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення.
Відповідно до статей 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Статтею 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.
До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.
Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.
Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення зі спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Для встановлення факту проживання однією сім`єю необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету, проведення спільних витрат, наявність взаємних прав та обов`язків.
Таким чином, у зазначеній справі підлягали встановленню, як факт проживання ОСОБА_1 однією сім`єю разом із спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, так і тривалість такого проживання – щонайменше п`ять років.
В ході розгляду справи у місцевому суді свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтвердили факт спільного проживання ОСОБА_1 і ОСОБА_2 ..
Місцевий суд, відмовляючи в задоволенні заяви про встановлення факту прийшов до висновку , що надані заявницею документи на підтвердження фактичного місця проживання спадкодавця мають суперечливий характер.
При цьому місцевий суд послався на ту обставину, що всупереч акту про фактичне проживання особи без реєстрації, складеному 05 січня 2021 року ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які також виступали у суді свідками, відповідно до якого ОСОБА_2 проживала без реєстрації у будинку АДРЕСА_4 з червня 2010 року до моменту смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , довідка Конотопської міської ради від 23 листопада 2020 року свідчить про те, що ОСОБА_2 проживала і була зареєстрована у АДРЕСА_3 з 02 березня 1979 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 21, 26).
Також депутат Попівської сільської ради Будник М.Г. у своїй довідці вказав, що ОСОБА_1 підтримувала увесь час родинні зв`язки та проживала однією родиною з ОСОБА_2 , при цьому вказав різні адреси їх проживання. Період підтримання родинних стосунків у довідці не визначений, дата видачі документа не зазначена (а.с. 20).
В той же час, відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу ( групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу ( групи доказів).
Колегія суддів погоджується з тим, що деякі відомості зазначені у письмових доказах є суперечливими, але оцінку цим доказам необхідно було дати суду у сукупності із іншими письмовими доказами та показами свідків.
Так, факт непридатності для проживання житлового приміщення у якому була зареєстрована померла ОСОБА_2 підтверджується довідкою Конотопського РВ ГУ МНС України в Сумській області з якої вбачається, що дійсно 27 лютого 2010 року о 6.00 в житловій квартирі гр. ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_3 виникла пожежа, внаслідок якої знищено особисті речі, меблі, вікно. Пошкоджено : особисті речі, меблі, стіни та стеля закопчені домом по всій площі ( а.а.19). 
Крім того, внаслідок пожежі загинув і чоловік ОСОБА_2 – ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть останнього, яка трапилась ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с.18).
Доказів того, що житлове приміщення в якому була зареєстрована померла ОСОБА_2 було відновлене після пожежі і було придатне для проживання в матеріалах справи відсутні.
У зв`язку із цим, не знайшли свого підтвердження відомості викладені у довідці виконкому Конотопської міської ради від 25.11.2020 року про те, що померла не лише була зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1 , а і постійно проживала в ній. 
В той же час, факт постійного проживання померлої ОСОБА_2 разом і заявницею однією сім`єю саме внаслідок пожежі в квартирі останньої підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а також частково підтверджується і актом про фактичне проживання особи без реєстрації та довідкою депутата Попівської сільської ради ОСОБА_7 ..
Так, свідок ОСОБА_4 , яка є рідною сестрою заявниці підтвердила ті обставини, що саме у зв`язку із пошкодженням внаслідок пожежі оселі ОСОБА_2 остання перейшла мешкати до заявниці і вони разом проводили ремонт в квартирі, придбавали будівельні та оздоблювальні матеріали . Ходили на базар купувати продукти та речі, обробляли земельну ділянку належну заявниці, здійснювали заготівлю овочів та фруктів на зимовий період тощо.
Факт спільного проживання та ведення побуту підтвердили і свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . 
Крім того, як вбачається з матеріалів справи, померла ОСОБА_2 , хоча і була зареєстрована у м.Конотоп, але похована була в с.Попівка Конотопського району за місцем проживання заявниці і саме заявниця отримала свідоцтво про смерть останньої, здійснила її поховання та здійснила поминальний обід і дана обставина також свідчить про наявність у них сталих сімейних відносин.
Інші спадкоємців, які б звернулись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 відсутні.
За таких підстав колегія суддів вважає, що факт проживання заявниці із померлою ОСОБА_2 однією сім`єю протягом п`яти років до дня відкриття спадщини підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами, а також поясненнями свідків, які оцінені колегією суддів у їх сукупності.
Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення місцевого суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви ОСОБА_1 . 
Згідно з п. 2 ч. 1ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків , викладених у рішенні суду першої інстанції , обставинам справи.
Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 3 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд 
                                                       п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Неговською Іриною Володимирівною, задовольнити.
Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 06 квітня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_4 , та ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з 28 лютого 2010 року до часу відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складене 16 червня 2021 року.

Головуючий -                                                                                     О. І. Собина

Судді:                                                                                           О.Ю. Кононенко  

                                                                               В.І. Криворотенко