ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

26 травня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/8934/20	
Головуючий в 1 інстанції: Вовченко О.А.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі: головуючої судді – Шевчук О.А.,
суддів: Бойка А.В., Федусика А.Г.,
при секретарі Жигайлової О.Е.,
за участю представника апелянта та відповідачів – ОСОБА_1 

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_2 , Міністерства юстиції України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2020 року, ухвалене у порядку спрощеного позовного провадження в м. Одесі, по справі за позовною заявою ОСОБА_2 до Держави Україна в особі Секретаріату уповноваженого у справах Європейського Суду з прав людини, Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, - 
ВСТАНОВИЛА:
У вересні 2020 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів, в якій просив визнати протиправними діями надання Департаментом державної виконавчої служби Міністерства юстиції України інформації про нібито виконання рішення національного суду по справі № 2а/1570/8165/2011 від 17.12.2012 року, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.11.2015 року № 64511/12, яка міститься у доповідній записці від 26.03.2019 року № 832-5.2.2-19/20.1/23 до Секретаріату Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини, в частині, що стосується ОСОБА_2 ;
- визнати протиправними діями держави Україна, надання до Європейського суду з прав людини інформації про нібито виконання рішення національного суду по справі № 2а/1570/8165/2011 від 17.12.2012 року, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.11.2015 року № 64511/12, яка міститься у листі Секретаріату уповноваженого у справах Європейського Суду з прав людини Міністерства юстиції України № 12536/1029-30-19/5.2.2 від 01.04.2019 року; та такими, що порушують права позивача на справедливий суд, гарантованого Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод;
- зобов`язати державу Україна, в особі Секретаріату уповноваженого у справах Європейського Суду з прав людини Міністерства юстиції України надіслати до Європейського суду з прав людини спростування інформації, яку викладено у листі Секретаріату уповноваженого у справах Європейського Суду з прав людини Міністерства юстиції України № 12536/1029-30-19/5.2.2 від 01.04.2019 року про нібито виконання рішення національного суду по справі № 2а/1570/8165/2011 від 17.12.2012 року, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.11.2015 року № 64511/12;
- зобов`язати державу Україна, в особі Секретаріату уповноваженого у справах Європейського Суду з прав людини Міністерства юстиції України подати, у встановлений судом строк, звіт про виконання судового рішення.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що постановою Одеського окружного адміністративного суду від 17.12.2012 року у справі №2а/1570/8165/2011, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 21.05.2013 року, головне управління було зобов`язано провести перерахунок пенсії позивачу з 13.08.2008 року відповідно до подання управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ МВС України в Одеській області від 29.09.2011 року №14/1029 з урахуванням процентної надбавки за вислугу років у календарному обчисленні 21 рік 4 місяці 28 днів, у пільговому обчисленні - 29 років 8 місяців 23 дня. Європейський суд з прав людини (19.11.2015 року виніс рішення у справі «Щічка проти України та 572 інші заяви» (заява № 64511/12 та 572 інші заяви) про схвалення умов односторонніх декларацій, якими Уряд України зобов`язався протягом трьох місяців з дати повідомлення про ухвалення Європейським судом рішення, відповідно до пункту 1 статті 37 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, виконати рішення національних судів, зазначених у додатку, які ще підлягають виконанню, а також сплатити кожному заявнику 1000 євро відшкодування будь-якої матеріальної та моральної шкоди, а також судових та інших витрат. До списку заяв у рішенні було приєднано і справу позивача за заявою №15099/14 зі скаргою на тривале невиконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 17.12.2012 року у справі №2а/1570/8165/2011. Зазначає, що 07.02.2017 року в зв`язку з невиконанням Державою Україна рішення Європейського суду з прав людини позивач повторно звернувся із відповідною заявою та отримав лист від 12.04.2017 року, в якому підтверджувалось отримання заяви та повідомлено про направлення відповідних документів до уряду України для отримання коментарів. Позивачем отримано від Європейського суду з прав людини лист до якого надано копії документів, а саме: копію листа Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини; копію листа від 13.09.2016 року та копію постанови про закінчення виконавчого провадження, які надіслано до Європейського суду з прав людини урядом України та запропоновано надати свої коментарі. Зазначає, що позивачем надіслано лист до Європейського суду з прав людини, в якому повідомлено про те, що державою в особі Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини надано неправдиву інформацію, проте Європейського суду з прав людини листом від 02.09.2019 року повідомив позивача про те, що його заява не містить виключних обставин. Отже, як вважає позивач, документи, що були надіслані Департаментом державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо надання інформації про нібито виконання рішення національного суду по справі № 2а/1570/8165/2011 від 17.12.2012 року, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.11.2015 року № 64511/12, яка міститься у доповідній записці від 26.03.2019 року № 832-5.2.2-19/20.1/23 до Секретаріату Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини та, відповідно, що надіслані Секретаріатом Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини до Європейського суду з прав людини стали підставою для прийняття Європейським судом з прав людини рішення про відмову в подальшому розгляді заяви позивача.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2020 року адміністративний позов задоволено частково. Зобов`язано Секретаріат уповноваженого у справах Європейського Суду з прав людини надіслати до Європейського суду з прав людини актуальну інформацію щодо виконання рішення національного суду по справі № 2а/1570/8165/2011 від 17.12.2012 року – нарахування та виплату 06.05.2017 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області доплату за період з 13.08.2008 по 30.09.2010 в сумі 80676,00 грн. В інший частині позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити адміністративний позов у повному обсязі. Доводами апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції про часткове задоволення адміністративного позову є необґрунтованим, фактично суд постановив рішення про часткове задоволення адміністративного позову на обставинах, які не відповідають змісту адміністративного позову апелянта від 07.09.2020 р., відповіді на відзив та додатків до неї.
Також, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позову, Міністерством юстиції України надано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просять скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову і ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Доводами апеляційної скарги зазначено, що Секретаріат Уповноваженого у справах Європейського суд3у з прав людини забезпечує діяльність Уповноваженого, але представництво держави в Європейському суді здійснюється безпосередньо Уповноваженим. Вказане унеможливлює виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі № 420/8934/20 відповідачем. Суд першої інстанції залишив поза увагою те, що особи, які були визначені у якості відповідачів не можуть розглядатись як належні відповідачі у даній справі, оскільки не являються суб`єктами владних повноважень.
У відзиві на апеляційну скаргу Міністерства юстиції України позивач зазначає, що органи державної влади, які уособлюють в собі Державу, а саме: Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України не вчинив дій, передбачених Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», вимогами Порядку № 408 та Порядку № 1989/5, а Урядовий уповноважений у справах ЄСПЛ, як Орган представництва, не здійснив належним чином, координації виконання рішення ЄСПЛ у справі « ОСОБА_3 проти України та інші 572 заяви» в частині виконання рішень національних судів на користь Позивача у вищезазначених виконавчих провадженнях. З огляду на зазначене, позивач просить відмовити апелянту в задоволенні апеляційної скарги щодо скасування рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову, рішення суду першої інстанції скасувати повністю та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 Міністерство юстиції України зазначає, що висновок, твердження ОСОБА_2 про порушення його прав є безпідставними, а відтак, відсутні підстави для захисту, зміни або визнання таких не порушених прав. Інформація, яка була надана Європейському суду листом Міністерства юстиції України від 01.04.2019 № 12536/1029-30-19/5.2.2 стосовно того, що постанова Одеського окружного адміністративного суду від 17.12.2012 у справі № 2а/1570/8165/2011 виконана - є вірною і не підлягає спростуванню. З огляду на зазначене, просять апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково, скасувати рішення суду першої інстанції у справі в частині задоволення позову і ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 у повному обсязі.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України зазначає, що суд першої інстанції дійшов правильних висновків, що дії Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо надання інформації про виконання рішення національного          суду по справі № 2а/1570/8165/2011 від 17.12.2012, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.11.2015 № 64511/12, яка міститься у доповідній записці від № 832-5.2.2-19/20.1/23 до Секретаріату Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини, в частині, що стосується ОСОБА_2 , а також дії держави Україна, в особі Секретаріату уповноваженого у справах Європейського Суду з прав людини, щодо надання до Європейського суду з прав людини інформації про виконання рішення національного суду по справі № 2а/1570/8165/2011 від 17.12.2012, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.11.2015 № 64511/12, яка міститься у листі Секретаріату уповноваженого у справах Європейського Суду з прав людини № 12536/1029-30- 19/5.2.2 від 01.04.2019 ґрунтується на нормах закону, та, відповідно, не є протиправними, а відтак позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають. З огляду на зазначене, просять апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення суду першої інстанції залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового  розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 124-130 КАС України.
Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що згідно інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень, постановою Одеського окружного адміністративного суду у справі №2а/1570/8165/2011 від 17.12.2012 року адміністративний позов ОСОБА_2 задоволений частково. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок з 13 серпня 2008 року та виплату пенсії ОСОБА_2 відповідно до подання управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ МВС України в Одеській області від 29.09.2011 року за №14/1029, з урахуванням процентної надбавки за вислугу років підполковника ОСОБА_4 , а саме: у календарному обчисленні - 21 рік 4 місяці 28 днів, у пільговому обчисленні - 29 років 8 місяців 23 дня.
19.11.2015 року Європейський суд з прав людини виніс рішення у справі «Щічка проти України та 572 інші заяви» (заява № 64511/12 та 572 інші заяви) про схвалення умов односторонніх декларацій, якими Уряд України зобов`язався протягом трьох місяців з дати повідомлення про ухвалення Європейським судом рішення, відповідно до пункту 1   статті 37 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, виконати рішення національних судів, зазначених у додатку, які ще підлягають виконанню, а також сплатити кожному заявнику 1000 євро відшкодування будь-якої матеріальної та моральної шкоди, а також судових та інших витрат. До списку заяв у рішенні було приєднано і справу ОСОБА_2 за заявою №15099/14 зі скаргою на тривале невиконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 17.12.2012 року у справі № 2а/1570/8165/2011.
Згідно службової записки від 04.01.2016 року № 704/12.0.1-48-16 (т.1 а.с.31-32) Уповноважений у справах Європейського суду з прав людини повідомив Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про ухвалення Європейським судом рішення у справі " ОСОБА_3 проти України та 572 інші заяви" (заява № 64511/12 та 572 інші заяви) та надіслав документи, необхідні для відкриття виконавчого провадження.
20.01.2016 року відділом Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрито виконавче провадження ВП №49868375 по виконанню рішення Європейського суду від 19.11.2015 № 64511/12 у справі «Юрій Олексійович Щічка проти України та інші 572 заяви» за заявою ОСОБА_2 .
За вказаним рішенням Європейського суду з прав людини на користь   ОСОБА_2 підлягає виплаті 1000 євро в перерахунку на національну валюту держави - відповідача та виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 17.12.2012 №2а/1570/8165/2011, зазначеної у пункті 320 додатку до рішення Європейського суду з прав людини.
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області проведено перерахунок пенсії відповідно до подання від 29.09.2011 року №14/1029 з урахуванням процентної надбавки ОСОБА_2 у розмірі 35% грошового забезпечення за період з 13.08.2008 по 30.09.2010. За результатами перерахунку ОСОБА_2 донараховано 2357,92 грн.
На виконання вищевказаного рішення Європейського суду з прав людини на користь стягувача ОСОБА_2 платіжними дорученнями Міністерства юстиції України від 17.03.2016 року №1326 перераховані кошти у розмірі 28575,47 грн. (еквівалент 1000 євро) та від 06.09.2016 року №5623 сплачена заборгованість за рішенням національного суду в розмірі 2357,92 грн. (т.1 а.с.42).
13.09.2016 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 49868375 у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду. (т.1 а.с.72-73).
Не погодившись із проведеним перерахунком пенсії та вважаючи, що виплачена сума заборгованості є значно меншою, ніж повинна бути,   ОСОБА_2 звернувся до Іллічівського міського суду Одеської області з позовом.
За наслідками розгляду адміністративної справи №501/2172/15-а за позовом ОСОБА_2 , як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.03.2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задоволено частково, постанову Іллічівського міського суду Одеської області від 19 січня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні позову, скасовано. У справі ухвалено нову постанову про часткове задоволення адміністративного позову ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення коштів. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області у не перерахунку та не виплаті ОСОБА_2 пенсії відповідно до подання управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ МВС України в Одеській області від 29.09.2011 року за №14/1029, з урахуванням процентної надбавки за вислугу років підполковника ОСОБА_2 , а саме: у календарному обчисленні - 21 рік 4 місяці 28 днів, у пільговому обчисленні - 29 років 8 місяців 23 дня, починаючи з 13 серпня 2008 року по 30 вересня 2010 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2  пенсії відповідно до подання управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ МВС України в Одеській області від 29.09.2011 року за №14/1029, з урахуванням процентної надбавки за вислугу років підполковника ОСОБА_2 , а саме: у календарному обчисленні - 21 рік 4 місяці 28 днів, у пільговому обчисленні - 29 років 8 місяців 23 дня, починаючи з 13 серпня 2008 року по 30 вересня 2010 року з урахуванням перерахованих та виплачених сум пенсії. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
Постановою Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 24.07.2020 року по справі № 501/2172/15-а касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задоволено частково. Постанову Іллічівського міського суду Одеської області від 19 січня 2017 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2017 року скасовано. Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії та стягнення коштів закрито з посиланням на те, що оскарження дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області внаслідок неналежного виконання судового рішення у справі №2а/1570/8165/2011, повинно бути проведено у порядку   ст.383 КАС України.
До прийняття Верховним Судом постанови від 24.07.2020 року, тобто під час дії постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.03.2017 року по справі №501/2172/15-а, якою визнано належною сумою виплати внаслідок перерахунку пенсії за судовим рішенням у справі №2а/1570/8165/2011 у розмірі 80676,00 грн., ОСОБА_2 звернувся до Іллічівського міського суду Одеської області з адміністративним позовом про визнання протиправними дій та скасування постанови про закриття виконавчого провадження №4986837.
27.04.2018 року Іллічівський міський суд Одеської області по адміністративній справі №501/536/17 визнав протиправними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Мінюсту України Сіренко С.В. щодо внесення відомостей до вимоги державного виконавця №467/23 від 23.08.2016 року про встановлення розміру заборгованості перед ОСОБА_2 та скасував вимогу державного виконавця №467/23 від 23.08.2016 року про виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду та постанову від 13.09.2016 року щодо закінчення виконавчого провадження ВП № 49868375 (т.1 а.с.33-36).
Через бездіяльність Департаменту ДВС щодо виконання рішення суду у справі №501/536/17, ОСОБА_2 звернувся зі скаргою до Іллічівського міського суду Одеської області.
Ухвалою від 05.11.2018 року Іллічівський міський суд Одеської області по адміністративній справі №501/2675/18 задовольнив скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність виконавчої служби та визнав неправомірною бездіяльність Департаменту державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України щодо виконання рішення Іллічівського міського суду Одеської області по адміністративній справі №501/536/17.
На підставі рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 27.04.2018 року по адміністративній справі №501/536/17, державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Мінюсту України Сіренком С.В. прийнято постанову від 12.12.2018 року про відновлення виконавчого провадження №49868375.
Пенсійний фонд України листом від 18.01.2019 року №1829/06-30 повідомив державного виконавця, що за інформацією Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 17.12.2012 року у справі №2а/1570/8165/2011 проведено перерахунок пенсії за період з 13.08.2008 по 30.09.2010. Доплата по перерахунку за період з 13.08.2008 по 30.09.2010 в сумі 2357,92 грн. виплачена ОСОБА_2 разом із пенсією за вересень 2016 року. Крім того, надбавка за вислугу 21 рік у розмірі 35% включена у грошове забезпечення при обчисленні пенсії з 01.10.2010 на підставі грошового атестата, виданого Управлінням фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ МВС України в Одеській області від 10.06.2010 №76.
20.03.2019 року за вих. №467/20.1/23 старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України Сіренко С.В. звернувся з вимогою до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо повідомлення у триденний строк відповідача про повне чи часткове виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 17.12.2012 року №2а/1570/8165/2011, з наданням підтверджуючих документів та зазначенням суми перерахунку. Крім того, даною вимогою зобов`язано надати копію подання Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ МВС в Одеській області від 29.09.2011 року №14/1029 та копію грошового атестату від 10.06.2010 №7, якими визначено суму перерахунку пенсії на користь ОСОБА_2 (т.1 а.с.66-67).
На вимогу державного виконавця від 20.03.2019 року № 467/201/23 надійшов лист Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 26.03.2019 року №4979/03 (т.1 а.с.84) разом із додатками, яким повідомлено про виконання зобов`язань в повному обсязі згідно постанови Одеського окружного адміністративного суду від 17.12.2012 року. Доплата пенсії в сумі 2357,92 грн. зарахована на картковий рахунок ОСОБА_2 05.09.2016 року разом з пенсією за вересень 2016 року.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25.06.2020 року по справі №420/3093/20, що набрало законної сили 07.08.2020 року, дії Пенсійного фонду України щодо надання до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України інформації про те, що «На виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 17.12.2012 року у справі №2а/1570/8165/2011 управлінням Фонду ОСОБА_2 , як учаснику бойових дій, проведено перерахунок пенсії, відповідно до подання управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ МВС України в Одеській області від 29.09.2011 №14/1029 з урахуванням процентної надбавки у розмірі 35% грошового забезпечення за період з 13.08.2008 року по 30.09.2010 року. За результатами перерахунку ОСОБА_2 було донараховано 2 357,92 грн., які залишаються не виплаченими у зв`язку з відсутністю бюджетного фінансування», яка міститься у відповіді на Вимогу державного виконавця № 467/23 від 22.06.2016 року у листі Пенсійного фонду України № 25145/07-10 від 05.08.2016 року визнано протиправними, а також визнано протиправними дії Пенсійного фонду України щодо надання до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України інформації про те, що «За інформацією головного управління пенсійного фонду України в Одеській області на виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 17.12.2012 року у справі № 2а/1570/8165/2011 Головним управлінням 05.06.2013 ОСОБА_2 проведено перерахунок пенсії за період з 13.08.2008 по 30.09.2010. Доплата по перерахунку за період з 13.08.2008 по 30.09.2010 в сумі 2 357,92 грн. була виплачена ОСОБА_2  разом із пенсією за вересень 2016 року», яка міститься у відповіді на Вимогу державного виконавця № 467/20.1/23 від 20.03.2019 року у листі Пенсійного фонду України №1829/06-30 від 18.01.2019 року.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16.12.2019 року по справі №420/6213/19 (т.1 а.с.74-83), що набрало законної сили 24.01.2020 року, визнано протиправним надання інформації до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, яка міститься у листі Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №4979/03 від 26.03.2019 року про те, що «на виконання постанови суду по справі від 17.12.2012 року №2а/1570/8165/2011 та подання Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ МВС України в Одеській області від 29.09.2011 року №14/1029 позивачу було проведено відповідний перерахунок пенсії за період з 13.08.2008 по 30.09.2010 на нарахована доплата за цей період в сумі 2357,92 грн. та покладені судом зобов`язання виконані у повному обсязі, в порядку, встановленому чинним законодавством, та в межах повноважень, покладених на головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області».
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.12.2019 року по справі № 420/6213/19 та рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25.06.2020 року по справі №420/3093/20 прийняті на підставі обставин, встановлених постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.03.2017 року в адміністративній справі № 501/2172/15-а, зокрема що «орган пенсійного фонду не виконав покладений на нього обов`язок щодо перерахунку та виплати позивачу пенсії у належному розмірі, з урахуванням складових грошового забезпечення, наявність права на яке встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили, в іншій справі, за період з 13.08.2008 року по 30.09.2010 року, чим допустив протиправну бездіяльність щодо належного пенсійного забезпечення позивача», обставини щодо перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_2 за період з 13.08.2008 року по 30.09.2010 року доведенню не підлягають.
Проте, постановою Верховного Суду від 24.07.2020 року по справі № 501/2172/15-а постанова Іллічівського міського суду Одеської області та постанова Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2017 року скасовані. Провадження у справі закрито.
Секретаріат уповноваженого у справах Європейського Суду з прав людини Міністерства юстиції України направив до Європейського Суду з прав людини лист № 12536/1029-30-19/5.2.2 від 01.04.2019 року (т.1 а.с.54-57), де, з посиланням на інформацію, отриману від Державної виконавчої служби, зазначив про виконання рішення національного суду по справі № 2а/1570/8165/2011 від 17.12.2012 року відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 19.11.2015 року № 64511/12 та вказав, що відповідно до інформації, отриманої від Державної виконавчої служби, 17 березня 2016 року пану ОСОБА_2 було виплачено 29776,06 грн., що еквівалентно 1000 євро, а 06.09.2016 року заявникові було виплачено 2557,92 грн. заборгованості за внутрішніми рішеннями.
При цьому, до Секретаріату Урядового уповноваженого у справах Європейського Суду з прав людини інформацію про виконання рішення національного суду по справі № 2а/1570/8165/2011 від 17.12.2012 року відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 19.11.2015 року № 64511/12 в частині, що стосується ОСОБА_2 надав доповідну записку від 26.03.2019 року № 832-5.2.2-19/20.1/23 Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (т.1 а.с.58-61).
В свою чергу інформація Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про виконання рішення національного суду по справі № 2а/1570/8165/2011 від 17.12.2012 року відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 19.11.2015 року № 64511/12 отримана ним з листа Пенсійного фонду України від 18.01.2019 року № 1829/06-30 та листа Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 26.03.2019 року № 4979/03.
Європейський суд з прав людини направив на адресу позивача лист, в якому зазначив про відсутність будь-яких виняткових обставин в значенні пункту 5 правила 43 Регламенту Суду, які б виправдовували повернення заяви до переліку справ (т.1 а.с.64-65).
Вважаючи, що рішення Європейського суду з прав людини від 19.11.2015 року №64511/12 виконано не в повному обсязі, оскільки Державою не сплачено позивачу пеню за період спливу тримісячного строку визначеного для виконання рішення ЄСПЛ і до моменту остаточного розрахунку, ОСОБА_2 знов звернувся до суду з адміністративним позовом.
Частково задовольняючи позовні вимоги, Одеський окружний адміністративний суд у рішенні від 01.06.2020 року у справі №420/1295/20 виходив з того, що державним виконавцем не перевірено сплату позивачу пені за період спливу тримісячного строку і до моменту остаточного розрахунку. Остаточною датою розрахунку з позивачем є 27.12.2019 року. Оскільки ухвала Іллічівського міського суду Одеської Області від 11.03.2020 року по справі №501/811/19, якою зобов`язано відділ примусового виконання рішень Департаменту ДВС Мінюсту України вжити необхідних заходів щодо сплати Урядом України боргу держави в розмірі 119 371,59 грн., відповідно до зобов`язань, що виникли на підставі мирової угоди згідно рішенням Європейського суду з прав людини від 19.11.2015 року №64511/12, оскаржена 19.05.2020Європейського суду з прав людини до Одеського апеляційного суду, розмір пені має бути обрахований саме Департаментом фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Мінюсту України.
При цьому, постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.08.2020 року у справі №420/1295/20 рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01.06.2020 року змінено (т.1 а.с.113-123). У постанові зазначено, що «… відповідач пов`язує факт виконання рішення національного суду (постанови Одеського окружного адміністративного суду від 17.12.2012 по справі №2а/1570/8165/2011) з виплатою позивачу 06.09.2016 заборгованості в розмірі 2 357,92 грн (т.1 а.с.197).
В свою чергу, позивач факт виконання рішення національного суду пов`язує з виплатою ГУ ДКС в Одеській області 27.12.2019 коштів у сумі 72 277,46 грн.
Судова колегія зазначає, що незалежно від доводів сторін вбачається безумовний пропуск строку щодо виконання рішення національного суду, визначеного рішенням ЄСПЛ, а отже наявні підстави для нарахування пені на підставі частин 1 та 2   статті 8 Закону № 3477-IV, чого державним виконавцем до закриття виконавчого провадження зроблено не було.
Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно порушення строків виконання рішення Європейського суду з прав людини, наслідком чого є стягнення на користь позивача пені, у відповідності до вимог частини першої та другої   статті 8 Закону №3477-IV.
Як наслідок, обґрунтованим є висновки суду першої інстанції щодо передчасності винесення державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження та наявності підстав для її скасування, зобов`язання відповідача поновити виконавче провадження ВП №49868375.
… Судова колегія зазначає про помилковість доводів апелянта - позивача щодо визначення остаточною датою виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 17.12.2012 по справі №2а/1570/8165/2011 27.12.2019, оскільки цього числа позивачу ГУ ДКС України в Одеській області перераховало кошти в рамках виконавчого провадження щодо виконання рішення суду по справі №501/2380/17, яким вирішено питання виплати суми компенсації втрати частини доходів ОСОБА_2 , а не перерахунку та виплати його пенсії, що свідчить про помилкове ототожнення позивачем даних видів правовідносин.
Матеріалами справи підтверджується, що ГУ ПФУ в Одеській області нарахована доплата за період з 13.08.2008 по 30.09.2010 в сумі 80 676,00 грн по списку №1 та 06.05.2017 перерахована на картковий рахунок ОСОБА_2 в ПАТ «Державний ощадний банк України».
Дана виплата ГУ ПФУ в Одеській області здійснена самостійно (підтверджується доводами позивача, т.1 а.с.5) на виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.03.2017 по справі №501/2172/15-а.
При цьому, зазначене судове рішення фактично прийнято для забезпечення виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 17.12.2012 по справі №2а/1570/8165/2011, що підтверджується висновками постанови Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 24.07.2020 по справі № 501/2172/15-а, якою касаційну скаргу ГУ ПФУ в Одеській області задоволено частково. Постанову Іллічівського міського суду Одеської області від 19 січня 2017 року   та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2017 року скасовано. Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ГУ ПФУ в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії та стягнення коштів закрито.
Судова колегія звертає увагу, що обставини скасування постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2017 року по справі № 501/2172/15-а не спростовують факт виплати 06.05.2017 ГУ ПФУ в Одеській області ОСОБА_2 коштів у розмірі 80 676,00 грн, перерахованих за період з 13 серпня 2008, відповідно до подання управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ МВС України в Одеській області від 29.09.2011 за №14/1029 з урахуванням процентної надбавки позивача за вислугу років.
З урахуванням вищенаведеного саме   06.05.2017 є фактичною датою виконання рішення національного суду від 17.12.2012 по справі №2а/1570/8165/2011, а також кінцевою датою, по яку має нараховуватися пеня за несвоєчасне виконання рішення Європейського суду з прав людини по справі №64511/12 « ОСОБА_3 проти України та 572 інші заяви» від 19.11.2015.
Доводи апеляційної скарги, що рішення національного суду - постанова Одеського окружного адміністративного суду від 17.12.2012 по справі №2а/1570/8165/2011 в повному обсязі виконана 06.09.2016 року спростовуються вищезазначеними судовими рішеннями в адміністративних справах, які набрали законної сили.».
Згідно   Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.
Відповідно до ч.4   ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Оскільки в адміністративній справі №420/1295/20 судом встановлено, що «саме 06.05.2017 є фактичною датою виконання рішення національного суду від 17.12.2012 по справі №2а/1570/8165/2011», зазначені обставини доведенню не підлягають.
Тим не менш позивач, вважаючи, що надання Департаментом державної виконавчої служби Міністерства юстиції України інформації про нібито виконання рішення національного суду по справі № 2а/1570/8165/2011 від 17.12.2012 року, відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 19.11.2015 року № 64511/12, яка міститься у доповідній записці від 26.03.2019 року № 832-5.2.2-19/20.1/23 до Секретаріату Урядового уповноваженого у справах Європейського Суду з прав людини, в частині, що стосується ОСОБА_2 та дії держави Україна щодо надання до Європейського Суду з прав людини інформації про нібито виконання рішення національного суду по справі № 2а/1570/8165/2011 від 17.12.2012 року, відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 19.11.2015 року № 64511/12, яка міститься у листі Секретаріату уповноваженого у справах Європейського Суду з прав людини Міністерства юстиції України № 12536/1029-30-19/5.2.2 від 01.04.2019 року є протиправними діями та такими, що порушують права позивача на справедливий суд, гарантованого   Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, звернувся до суду з даним позовом.
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є доведеними та обгрунтованими в частині зобов`язання Секретаріата уповноваженого у справах Європейського Суду з прав людини надіслати до Європейського суду з прав людини актуальну інформацію щодо виконання рішення національного суду по справі № 2а/1570/8165/2011 від 17.12.2012 року – нарахування та виплату 06.05.2017 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області доплату за період з 13.08.2008 по 30.09.2010 в сумі 80676,00 грн.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у зв`язку з обов`язком держави виконати рішення Європейського суду з прав людини у справах проти України врегульовані Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».
Статтею 2 зазначеного Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» установлено, що Порядок виконання Рішення визначається цим Законом, Законом України "Про виконавче провадження", іншими нормативно-правовими актами з урахуванням особливостей, що передбачені цим Законом.
Постановою Кабінету Міністрів України «Про заходи щодо реалізації Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 31 травня 2006 року № 784 установлено, що представництво України в Європейському суді з прав людини та звітування про хід виконання рішень Європейського суду з прав людини у справах, в яких Україна є стороною, здійснюється в установленому порядку Міністерством юстиції через Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини.
Відповідно до ч.1-2 ст.8 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» виплата Стягувачеві відшкодування має бути здійснена у тримісячний строк з моменту набуття Рішенням статусу остаточного або у строк, передбачений у Рішенні. У разі порушення строку, зазначеного в частині першій цієї статті, на суму відшкодування нараховується пеня відповідно до Рішення.
Відповідно до ст.63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
Під виконанням рішення Європейського суду з прав людини слід розуміти виплату відшкодування, а також вжиття державою додаткових заходів індивідуального характеру, спрямованих на усунення конкретного порушення, визначеного в рішенні Європейського суду з прав людини та заходів загального характеру, спрямованих на усунення підстави для надходження до Європейського суду з прав людини аналогічних заяв проти України у майбутньому.
За цими критеріями Комітет міністрів Ради Європи здійснює оцінку виконання державою рішень Європейського суду, виходячи з інформації, наданої державними органами щодо заходів, вжитих на виконання вказаних рішень (відповідні положення закріплені у Правилах Комітету міністрів Ради Європи щодо контролю за виконанням рішень Європейського суду та умов дружнього врегулювання (10 травня 2006 року).
Так, ч.4 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником. При цьому, саме на боржника покладається обов`язок повідомлення державного виконавця про його виконання.
У цьому випадку, перевірка державного виконавця факту виконання рішення боржника полягає саме у перевірці наявності повідомлень від боржника про самостійне виконання рішення.
Відповідно до п.6-7 Порядку взаємодії Державної виконавчої служби України та Секретаріату Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини під час забезпечення представництва України в Європейському суді з прав людини та виконання рішень Європейського суду з прав людини, затвердженого наказом Міністерстваюстиції України 23.09.2013 № 1989/5, у разі необхідності Секретаріат має право безпосередньо отримати інформацію про здійснення виконавчого провадження, а також копії матеріалів виконавчого провадження та інші необхідні документи у відповідному органі державної виконавчої служби. Відповідний орган державної виконавчої служби зобов`язаний надати запитувану інформацію у визначений запитом строк.
Отримана від органів державної виконавчої служби інформація обробляється Секретаріатом, в тому числі шляхом внесення інформації до відповідної бази даних справ, які розглядаються в Європейському суді, із зазначенням органу державної виконавчої служби, на виконанні в якому перебуває (перебувало) виконавче провадження, даних про сторони виконавчого провадження (боржника та стягувача), реквізити рішення національного суду, короткий зміст резолютивної частини рішення та інформації про результат (стан) виконання рішення суду.
Як встановлено судом першої та апеляційної інстанцій, Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надав до Секретаріату Урядового уповноваженого у справах Європейського Суду з прав людини інформацію про виконання рішення національного суду по справі № 2а/1570/8165/2011 від 17.12.2012 року відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 19.11.2015 року № 64511/12, яка міститься у доповідній записці від 26.03.2019 року № 832-5.2.2-19/20.1/23, в частині, що стосується ОСОБА_2 (т.1 а.с.58-61).
Інформація, що міститься у доповідній записці від 26.03.2019 року № 832-5.2.2-19/20.1/23 у частині, що стосується ОСОБА_2 , надана на підставі листа Пенсійного фонду України від 18.01.2019 року № 1829/06-30 та листа Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 26.03.2019 року № 4979/03.
Критерій "прийняття рішень, вчинення (невчинення) дій на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України" - за змістом випливає з принципу законності, що закріплений у ч. 2 ст. 19 Конституції України: "Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України".
"На підставі" означає, що суб`єкт владних повноважень:
- має бути утворений у порядку, визначеному Конституцією та законами України;
- зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.
Критерій "прийняття рішення, вчинення (невчинення) дії обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії" - відображає принцип обґрунтованості рішення або дії. Він вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, висновки експертів тощо. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Так, само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції , що дії Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо надання інформації про нібито виконання рішення національного суду по справі № 2а/1570/8165/2011 від 17.12.2012 року, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.11.2015 року № 64511/12, яка міститься у доповідній записці від 26.03.2019 року № 832-5.2.2-19/20.1/23 до Секретаріату Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини, в частині, що стосується ОСОБА_2 , а також дії держави Україна, в особі Секретаріату уповноваженого у справах Європейського Суду з прав людини, щодо надання до Європейського суду з прав людини інформації про нібито виконання рішення національного суду по справі № 2а/1570/8165/2011 від 17.12.2012 року, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.11.2015 року № 64511/12, яка міститься у листі Секретаріату уповноваженого у справах Європейського Суду з прав людини № 12536/1029-30-19/5.2.2 від 01.04.2019 року ґрунтується на нормах закону.
Що стосується позовної вимоги зобов`язати державу Україна, в особі Секретаріату уповноваженого у справах Європейського Суду з прав людини надіслати до Європейського суду з прав людини спростування інформації, яку викладено у листі Секретаріату уповноваженого у справах Європейського Суду з прав людини № 12536/1029-30-19/5.2.2 від 01.04.2019 року про нібито виконання рішення національного суду по справі № 2а/1570/8165/2011 від 17.12.2012 року, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.11.2015 року № 64511/12, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.08.2020 року по справі №420/1295/20, доводи Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, що рішення національного суду – постанова Одеського окружного адміністративного суду від 17.12.2012 по справі №2а/1570/8165/2011 в повному обсязі виконана 06.09.2016 року спростовуються, оскільки саме   06.05.2017 року   є фактичною датою виконання цього рішення.
Таким чином, судом першої та апеляційної інстанцій встановлено, що станом на 01.04.2019 року рішення суду по справі №2а/1570/8165/2011 хоча й було фактично виконано, однак інформація щодо дати його виконання, на підставі якої Секретаріат уповноваженого у справах Європейського Суду з прав людини направив лист до Європейського суду з прав людини № 12536/1029-30-19/5.2.2 від 01.04.2019 року не відповідає дійсності, оскільки, як зазначено вище, рішення суду по справі №2а/1570/8165/2011 виконано 06.05.2017 року, а не 06.09.2016 року.
Отже, подання Секретаріатом уповноваженого у справах Європейського Суду з прав людини інформації до Європейського суду з прав людини є обов`язком, який не підлягає обмеженню судом, однак, такий обов`язок повинен виконуватись відповідно до закону з урахуванням фактичних обставин та рішень суду, які набрали законної сили та є обов`язковими для врахування.
Відтак, суд першої інстанції дійшов вірного ввисновку, що вимога позивача про зобов`язання вчинити дії підлягає задоволенню шляхом зобов`язання Секретаріату уповноваженого у справах Європейського Суду з прав людини надіслати до Європейського суду з прав людини актуальну інформацію щодо виконання рішення національного суду по справі № 2а/1570/8165/2011 від 17.12.2012 року – нарахування та виплату 06.05.2017 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області доплату за період з 13.08.2008 по 30.09.2010 в сумі 80676,00 грн.
Решта доводів та заперечень сторін висновків суду першої інстанції по суті заявлених позовних вимог не спростовують. 
Посилання Міністерства юстиції України в апеляційній скарзі на те, що Секретаріат є неналежним відповідачем, що призведе до невиконання рішення, колегія суддів вважає помилковими, оскільки вказані твердження є проявом надмірного формалізму, оскільки функції органу, відповідального за забезпечення представництва України в Європейському суді з прав людини покладено на Міністерство юстиції України.
Уповноважений у справах Європейського суду та Секретаріат уповноваженого у справах Європейського суду утворюються у складі центрального апарату Міністерства юстиції з правами департаменту відповідно до положення Кабінету Міністрів України № 784 від 31.05.2006 р. 
Таким чином, відсутні перешкоди надати актуальну інформацію, щодо виконання рішення суду і виправити помилку, яка була допущена органом, відповідальним за забезпечення представництва України в Європейському суді з прав людини.   
Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення Одеського окружного адміністративного суду ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається. 
Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 , Міністерства юстиції України – залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2020 року – залишити без змін.
Відповідно до ст. 329 КАС України постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 31.05.2021  року.

Головуюча суддя:                                                                                          О.А. Шевчук 

Суддя:                                                                                                             А.В. Бойко 

          Суддя:                                                                                                             А.Г. Федусик