П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
16 червня 2021 року                                                                                              м. Київ
 
Справа № 361/853/20
Провадження № 22-ц/824/7443/2021
 
Резолютивна частина постанови оголошена 16 червня 2021 року
Повний текст постанови складено 18 червня 2021 року
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
                                               судді-доповідача   Стрижеуса А.М., 
                                   суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.
                                   секретаря: Журавльова Д.Д.
                                   
учасники справи:            
позивач          ОСОБА_1 
відповідач      ОСОБА_2 

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дітей, -
 
В С Т А Н О В И В:
         06 лютого 2020 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом в якому із врахуванням уточнень просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь додаткові витрати на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в розмірі 16300 грн. 65 коп.
            Свій позов обґрунтовувала тим, що вона перебувала у шлюбі із ОСОБА_2 .
            09.06.2016 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області по справі № 361/2181/16-ц шлюб було розірвано. Під час шлюбу народилось двоє дітей: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ).
            Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області відповідачу було призначено аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частки зі всіх видів доходів.
            Згодом відповідач подав позов про зменшення розміру аліментів, і на разі він сплачує 2/7 часток доходу на двох дітей, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину згідно рішення Броварського міськрайонного суду Київської області по справі № 361/2873/18 від 15.01.2019р.
            Позивач посилається на вимоги ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
            Тобто позивач зазначає, що має право на компенсацію додаткових витрат пов`язаних із розвитком та лікуванням дітей.
            В 2019 році позивачем були здійснені витрати на лікування ОСОБА_6 (на придбання ортодонтичної пластини та консультація ортодонта разом із зняттям видбитків зубів) для здійснення лікування прикусу - в розмірі 3100,00 грн.
            В травні 2019 року ОСОБА_3 відвідала, з метою оздоровлення, дитячий оздоровчий табір: УДЦ «Молода гвардія» в м. Одеса. Відповідно до умов оздоровлення позивачем було сплачено на рахунок Служби у справах дітей частку за путівку в розмірі - 2841,30 грн.
            Також у зв`язку із розвитком здібностей дітей з 01.09.2019 р. вони відвідують освітні курси з англійської мови за програмою «HELEN DORON ENGLISH». Відповідну програму надають сертифіковані викладачі по зазначеній системі. Відповідно до умов договору щомісячна оплата становить 1400 грн. за одну дитину, за навчання другої дитини є скидка і оплачується по 1260 грн. Також для навчання були придбані необхідні навчальні посібники вартістю 3400,00 грн. для двох дітей на 1 навчальний рік. Тобто за період з 01.09.2019 по 30.12.2019 р. сплачено за навчання - 10 640,00 грн. За січень та лютий 2020 також сплачено за навчання дітей - 5320 грн.
            Підраховуючи всі додаткові витрати: 3100+2841.30+3400+10 640+ 2660 + 2660 = 25 301,30 грн.
            Як вже було зазначено, позивач подала заяву про збільшення розміру позовних вимог, зазначивши, що вона продовжує нести додаткові витрати на розвиток дітей, а саме на розвиток здібностей у лінгвістиці, на розвиток пам`яті та логіки при вивченні англійської мови по методиці ІНФОРМАЦІЯ_3 .
            Станом на 19.05.2020 рік позивачем сплачено ще 7 300 грн. 00 коп. за навчання і розвиток дітей.
            Тобто в позові зазначена загальна сума додаткових витрат 25301,30 грн., але із врахуванням понесених витрат з моменту пред`явлення позову, то вони збільшились і становлять 32601,30 грн.
            Розрахунок додаткових витрат за період з січня 2019 р. по травень 2020 року: 3100 грн.+ 2841 грн. 30 коп.+ 3400 грн. + 10 640 грн. + 2660 грн. + 2660 грн. + 7300 грн. = 32601 грн. 30 коп.
            Тому позивач просить стягнути з відповідача на її користь понесені нею додаткові витрати на розвиток дітей в розмірі 16 300,65 грн.
            З 28.09.2018 року позивач зазначає, що перебуває у шлюбі із ОСОБА_7 . В другому шлюбі у позивача народилась ще одна донька ОСОБА_8 .
            Позивач вказує, що у зв`язку із трудовою необхідністю, а також у зв`язку із значними витратами на дітей в особливості на старших доньок ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , вона вимушена була приступити до роботи в листопаді 2019 р. після закінчення лікарняного листа по народженню дитини. І вимушена винаймати няню для догляду за молодшою дочкою в той час коли вона працює.
            Позивач посилається на те, що відповідач, після розлучення жодної матеріальної допомоги не надає жодним чином, не приймає участі у вихованні дітей, обмежуючись лише зустрічами із дітьми на декілька годин, приблизно один раз на місяць. Вважає, що обов`язок відповідача не закінчується лише на сплаті аліментів, розмір яких він зменшив. Зараз відповідач щомісячно сплачує аліменти в сумі 3216, 83 грн. на двох дітей. Матеріальне становище відповідача дозволяє сплачувати додаткові витрати на розвиток дітей, та витрати які пов`язані із лікуванням та оздоровленням дітей, тому що відповідач в 2019 році разом із своєю новою сім`єю відвідав морський курорт Кемер у Туреччині. Також зазначила, що відповідач має свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю № 3170 від 25.02.2009р. - фактично позивач є адвокатом.
            З метою досудового врегулювання спору 21.12.2019 р. позивач направила на ім`я і адресу відповідача пропозицію щодо добровільної сплати додаткових витрат, але на цей час відповіді не надходило, і коштів не перераховано. Оскільки відповідач добровільно відмовився сплатити додаткові витрати на доньок, позивач звернулася із вказаним позовом до суду.
            Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 березня 2021 року позов задовольнити.
            Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в розмірі 16300 грн. 65 коп.
            Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.
            Не погоджуючись з рішенням суду, відповідачем ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій він просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, судом в неповному обсязі встановлено обставини, які мають значення для справи, та неправильно досліджено і дана оцінка доказів.
            В судовому засіданні ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги.
            ОСОБА_1 проти доводів апеляційнолї скарги заперечувала, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду. 
            Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
            Розглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд в складі колегії суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
            Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, 09.06.2016 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області по справі № 361/2181/16-ц шлюб між сторонами розірвано.
            Під час шлюбу народилось двоє дітей: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , копія свідоцтва про народження від 31 серпня 2006 року серії НОМЕР_1 ) та ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , копія свідоцтва про народження від 07 квітня 2009 року серії НОМЕР_2 ).
            Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області з відповідача було призначено аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частки зі всіх видів доходів.
            Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 січня 2019 року змінено розмір аліментів з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 на утримання двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначений за рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 29.06.2017р., справа №361/2276/17, у 1/3 частці доходів, а саме: розмір щомісячних аліментів зменшити до 2/7 часток доходу на двох дітей, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину: аліменти у такій частці стягувати з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення старшою дитиною повноліття, після чого - у розмірі 1/7 частки доходу на меншу дитину до досягнення нею повноліття.
            Як вбачається із довідки від 20 січня 2020 року за № 1, ОСОБА_1 , працює в адвокатському об`єднанні «Лідер» з 01.08.2018 р. На даний момент займає посаду керуючий партнер. Дохід з 0101.2019 року по 31.12.2019 року склав 52556 грн. 24 коп. (а.с. 11)
            17 липня 2019 року між фізичною-особою підприємцем ОСОБА_9 та ОСОБА_1 був укладений договір № 95 про надання освітніх послуг від 17 липня 2019 року, в інтересах доньки ОСОБА_3 .
            В п.1.1., п. 2.1. договору зазначається, предметом даного Договору є надання Виконавцем освітніх послуг з навчання англійської мови Вихованцю, використовуючи авторську методику (надалі за текстом -«Послуги»), які Замовник зобов`язується прийняти та оплатити на умовах і в порядку, передбачених даним Договором.
            Надання освітніх Послуг здійснюється у формі безперервного навчального процесу згідно внутрішнього розкладу, таблиці кількості занять на навчальний рік, та Правил навчального центру.
            В п. 4.1., 4.2. вказаного договору зазначається, що послуги надаються замовнику на попередній платній основі відповідно до затверджених виконавцем цін вартість учбових матеріалів не входить до вартості навчання. Щомісячна вартість послуг становить у розмірі 1400 грн.
            17 липня 2019 року між фізичною-особою підприємцем ОСОБА_9 та ОСОБА_1 був укладений договір № 96 про надання освітніх послуг від 17 липня 2019 року, в інтересах доньки ОСОБА_5 .
            В п.1.1., п. 2.1. договору зазначається, предметом даного Договору є надання Виконавцем освітніх послуг з навчання англійської мови Вихованцю, використовуючи авторську методику (надалі за текстом -«Послуги»), які Замовник зобов`язується прийняти та оплатити на умовах і в порядку, передбачених даним Договором.
            Надання освітніх Послуг здійснюється у формі безперервного навчального процесу згідно внутрішнього розкладу, таблиці кількості занять на навчальний рік, та Правил навчального центру.
            В п. 4.1., 4.2. вказаного договору зазначається, що послуги надаються замовнику на попередній платній основі відповідно до затверджених виконавцем цін вартість учбових матеріалів не входить до вартості навчання. Щомісячна вартість послуг становить у розмірі 1400 грн.
            В матеріалах справи мітяться квитанції до прибуткового касового ордеру від 17 липня 201 року за книги ОСОБА_10 на суму 1800 грн., та від 21 серпня 2019 року за книги ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на суму 1600 грн.
            Згідно довідки від 11 грудня 2019 року ОСОБА_1 сплатила ФОП ОСОБА_9 за навчання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за період з 1 вересня по 30 грудня 2019 року в сумі 10640 грн. та внесла оплату за навчальні посібники в розмірі 3400 грн. Вказане також підтверджується і наданими дублікатами квитанцій ПриватБанк від 04 лютого 2020 року, 07.01.2020 року, 02.12.2019 року, 29 вересня 2019 року, 02.09.2019 року, 06.03.2020 р., 30.03.2020 р., 10.05.2020 р., платіжним дорученням від 04.11.2019 року,
            Згідно довідки від 18 травня 2020 року ОСОБА_1 сплатила ФОП ОСОБА_9 за навчання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за період 01 січня 2020 року по 31 травня 2020 року в сумі 12500 грн.
            Із виписки з медичної картки стоматологічного хворого № 268 заведену на ОСОБА_5 , вбачається, що причиною звернення до лікаря стала скарга з причин неправильного розташування центральних зубів.
            За надання лікарських послуг ФОП ОСОБА_11 за дитину ОСОБА_12 сплачено - ортодонтична пластина 2500 грн., зняття збитків 600 грн.
            Як вбачається із довідки від 09.01.2020 року вих. № 02-05-01 виданої Службою у справах дітей Броварської міської ради Київської області, ОСОБА_3  учениця Броварської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 9, 8-А класу, з 07.05.2019 р. по 27.05.2019 року (включно) направлена на оздоровлення до УДЦ «Молода гвардія» (Одеська обл.) за рахунок коштів державного бюджету з частковою оплатою вартості 30%, яка сплачується за рахунок батьків.
            ОСОБА_1 сплатила 30% вартості вказаної путівки в розмірі 2841 грн. 30 коп., що підтверджується квитанцією ПриватБанк від 18 квітня 2019 року.
            Із наданих відповідачем доказів, а саме копії трудової книжки на ім`я ОСОБА_2 вбачається, що відповідач був звільнений із місця роботи ТОВ «Епіцентр К» 31.08.2018 року. Дружина відповідача ОСОБА_13 знаходиться у відпустці по догляду за дитиною з 08 червня 2018 року по теперішній час, згідно наказу № 2-в від 08 червня 2018 року, що підтверджується довідкою від 16 березня 2020 року за вих. № 16/03 з місця роботи ТОВ «Адамант-інвест».
            Із дублікатів квитанцій ПриватБанк від 15.10.2018 року, 15.11.2018 р., 14.12.2018 року,16.01.2019 р., 17.02.2019 р., 17.03.2019 р., 16.04.2019 р., 16.05.2019 р., 19.06.2019 р., 18.07.2019 р., 15.08.2019 р., 15.09.2019 р., 15.10.2019 р., 15.11.2019 р., 16.12.2016 р., 16.01.2020 р., 11.02.2020 року, 17.03.2017 р., вбачається, що відповідачем перераховувались кошти по сплаті аліментів за виконавчим провадженням № 61230558.
            Надане свідоцтво про смерть на ОСОБА_14 виданого 25 вересня 2019 року серії НОМЕР_3 , не свідчить про виникнення обов`язку у відповідача щодо утримання доньки його дружини від першого шлюбу ОСОБА_15 2003 р.н. у зв`язку зі смертю її батька.
            Із Єдиного державного реєстру юридичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що ОСОБА_2 є засновником ТОВ «Екологія 24» із статутним фондом 100000 грн., дата запису 22.01.2019 року. ОСОБА_2 внесено Ѕ частки статутного фонду у розмірі 50000 грн. Одночасно в матеріалах справи міститься довідка від 25 лютого 2021 року про те, що ОСОБА_2 дійсно є засновником ТОВ «Екологія 24» в розмірі Ѕ статутного фонду. Також зазначено, що підприємством з дати заснування по дату видачі довідки господарську діяльність не веде, прибутку не отримувало, а тому ОСОБА_2 дивіденди не нараховувались та не виплачувались.
            Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
            Згідно із вимогами частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
            Відповідно до вимог частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
            Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.
            Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні.
            Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.
            При цьому, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.
            За положеннями статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
            Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача.
Аргументи апеляційної скарги не спростовують висновок суду першої інстанції, а зводяться до неправильного тлумачення норм матеріального права та до незгоди з висновком суду першої інстанції.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказує на те, що «пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати мотивування своїх рішень, хоч це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, серед іншого, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях з огляду на приписи законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок, що випливає зі статті 6 Конвенції, з мотивування може бути визначено лише у світлі конкретних обставин справи» (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини   у справі «Проніна проти України» («Pronina v. Ukraine») від 18 липня 2006 року, заява № 63566/00, § 23).
У § 30 рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» ЄСПЛ зазначив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належно зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.
З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, дав відповідь на всі аргументи і доводи учасників справи, які мають важливе юридичне значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду першої інстанції, Київський апеляційний суд виходить з того, що у справі, що розглядається, сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені у апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правильних по суті висновків суду першої інстанції.
Згідно з пунктом 1 частиною першою статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до частин першої статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Броварського міськрайонного суду Київської області  від 01 березня 2021 року - без змін, оскільки підстави для скасування судового рішення  відсутні.
Згідно з підпунктом б), в) пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Оскільки колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанцій немає.
Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.
Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 березня 2021 року - залишити без змін.
            Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів до Верховного Суду з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
 
Суддя-доповідач                                          А. М. Стрижеус
Судді:                                                            Л. Д. Поливач
                                                                                  О. І. Шкоріна