Ухвала
 
26 квітня 2021 року
 
м. Київ
 
справа № 587/2049/20
провадження № 61-6147ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усик Г. І.
 
вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Сумського районного суду Сумської області від 30 листопада 2020 року та постанову Сумського апеляційного суду від 16 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до АТ «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» про визнання протиправним та скасування рішення про здійснення перерахунку об`ємів не облікованого природнього газу,
 
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» (далі - АТ «Сумигаз») про визнання протиправним та скасування рішення про здійснення перерахунку об`ємів не облікованого природного газу згідно з пунктом 3.6 глави 2 розділу ХІ Кодексу Газорозподільних систем за граничними об`ємами споживання природного газу за період з 15 лютого 2017 року по 15 серпня 2017 року, оформлене протоколом постійно діючої комісії Публічного акціонерного товариства «Сумигаз» з розгляду актів про порушення від 01 листопада 2017 року.
Позовні вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_1 є споживачем природного газу, послуги з газопостачання будинку яку надає Публічне акціонерне товариство «Сумигаз». Оскаржуваним протоколом було перераховано об`єми не облікованого природного газу і вказане рішення було оскаржено до суду, який скасував рішення комісії від 01 листопада 2017 року, проте апеляційною інстанцією рішення суду було скасовано в частині визнання незаконним засідання комісії відповідача і відмовлено у задоволенні цієї вимоги. На думку заявниці рішення засідання комісії відповідача є протиправним, оскільки порушено пункт 11 глави 3 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем у редакції, яка діяла станом на 28 грудня 2018 року, згідно з яким розрахунки, передбачені даною главою, за актом про порушення не здійснюються за період після дати прострочення періодичної повірки лічильників у випадку недоотримання з вини Оператора ГРМ строків періодичної повірки лічильника. Зазначає, що повірка лічильника була прострочена майже на три роки, а тому оскаржуване рішення комісії є протиправним і підлягає скасуванню.
Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 30 листопада 2020 року, залишеним без змін постановою Сумського апеляційного суду від 16 березня 2021 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1 , мотивував своє рішення тим, що оскільки факт несанкціонованого втручання в роботу лічильника ОСОБА_1 встановлений у справі № 587/2049/20, а споживач не звільняється від обов`язку оплати вартість обсягу не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу, у тому числі не звільняється від такого обов`язку і у зв`язку із посиланням на недотримання періодичності повірки лічильника відповідачем, тому підстави для задоволення позову відсутні.
Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 у квітні 2021 року звернувся засобами поштового зв`язку до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Сумського районного суду Сумської області від 30 листопада 2020 року та постанову Сумського апеляційного суду від 16 березня 2021 року у вищевказаній справі, в якій посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та увалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.
Верховний Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
 
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
Згідно з пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Частиною четвертою статті 274 ЦПК України передбачено, що в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.
 
Предметом спору у цій справі є вимоги немайнового характеру про визнання протиправним та скасування рішення про здійснення перерахунку об`ємів не облікованого природного газу, що не представляє складності, а тому справа є справою незначної складності і не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.
 
Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того, визнав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, враховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена у Загальних положеннях цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною. 
Суд зазначає, що учасники судового процесу мають розуміти, що визначені підпунктами а, б, в, г пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України випадки є виключенням із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, як від заінтересованих осіб, так і від Суду, оскільки в іншому випадку принцип правової визначеності буде порушено.
Доводи касаційної скарги про те, що зазначена справа має виняткове значення для заявника, є неспроможними, оскільки вони нічим не підтверджені, а тому не можуть бути підставою для висновків про наявність обставин, за яких рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.
 
Інших посилань на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга не містить. 
 
Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.
 
Верховним Судом перевірено, чи мають місце підстави, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких касаційне провадження у малозначній справі підлягає відкриттю, зокрема, з урахуванням обставин, на які посилався заявник в касаційній скарзі, та зазначених підстав не встановлено.
 
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. 
 
З урахуванням наведеного, оскільки заявник подав касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, а обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не підтвердились, то відсутні підстави для відкриття касаційного провадження у справі.
 
Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Сумського районного суду Сумської області від 30 листопада 2020 року та постанову Сумського апеляційного суду від 16 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до АТ «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» про визнання протиправним та скасування рішення про здійснення перерахунку об`ємів не облікованого природнього газу відмовити.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:	І. Ю. Гулейков     О. В. Ступак     Г. І. Усик