ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

22 квітня 2021 року	  м. Одеса	Справа № 916/3335/20	

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Колоколова С.І.
суддів: Разюк Г.П., Савицького Я.Ф.
Справа розглядається в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
розглянувши апеляційну скаргу Одеської міської ради 
на рішення Господарського суду Одеської області від „25” січня 2021р., повний текст якого складено та підписано „01” лютого 2021р.
у справі № 916/3335/20
за позовом Приватного акціонерного товариства “Страхова компанія “АРКС”
до відповідачів:
1. Комунального підприємства “Житлово-комунальний сервіс “Порто-Франківський”;
2. Комунального підприємства “Міськзелентрест”
3. Одеської міської ради,
про стягнення  171    113,06 грн.,          

головуючий суддя – Гут С.Ф.
місце прийняття рішення: Господарський суд Одеської області

ВСТАНОВИВ:

          У листопаді 2020 року Приватне акціонерне товариство “Страхова компанія “АРКС” (далі – ПрАТ “Страхова компанія “АРКС”) звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Одеської міської ради, Комунального підприємства “Житлово-комунальний сервіс “Фонтанський” (далі -КП «ЖКС Фонтанський»), Комунального підприємства “Міськзелентрест” (далі - КП “Міськзелентрест”), у якому просив стягнути з відповідачів, грошові кошти страхового відшкодування в порядку суброгації,  у розмірі  171  113,06 грн.
          Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18.07.2018 р. між ПрАТ «Страхова Компанія «АХА Страхування» та ОСОБА_1 укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №209952Га/05АВ, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом «Land Rover Range Rover» державний номерний знак НОМЕР_1 .
           14 лютого 2019 року о 19 год. 50 хв. за адресою: м. Одеса, вул. ПІреображенська, буд. 28 на траспортний засіб «Land Rover Range Rover», д/н НОМЕР_2 впало сухе дерево, що призвело до його пошкоджень.
          У результаті зазначеної події було пошкоджено застрахований транспортний засіб «Land Rover Range Rover», д/н НОМЕР_2 , який належить Страхувальнику на праві приватної власності.
          З урахуванням фото пошкоджень з місця падіння дерева, фото пошкоджень т/з. акту огляду т/з, загальна вартість запчастин та ремонтних робіт необхідних для проведення відновлювального ремонту транспортного засобу «Land Rover Range Rover» д/н НОМЕР_2 в результаті його пошкодження відповідно до рахунків № 0000001591 від 22.03.2019 р.. №0000001661 від 01.03.2019 р., №0000001783 від 18.02.2019 р. ТОВ "Віннер-Одеса" склала 171   113,06 грн.
          Посилаючись на ст.27 Закону України «Про страхування», ст.ст. 993,1166,1173,1190 Цивільного кодексу України позивач просив позов задовольнити повністю та стягнути з відповідачів грошові кошти – страхове відшкодування в порядку суброгації у розмірі 171  113,06 грн.
          Разом із позовною заявою позивач звернувся до суду із клопотанням  про витребування доказів, а саме:
          - з Одеської міської ради відомості яка особа, з якої дати та станом на 14.02.2019 року була: 1) балансоутримувачем буд. 28 по вул. Преображенська в м. Одесі; 2)прибудинкової території буд. №28 по вул. Преображенська в м. Одесі та на яку відстань від будинку розповсюджується ця прибудинкова територія; 3) території вулиці від буд.№28 по вул. Преображенська в м. Одесі до проїжджої частини дороги цієї вулиці.
          Ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.11.2020р. клопотання Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» про витребування доказів задоволено, витребувано з Одеської міської ради відомості яка особа, з якої дати та станом на 14.02.2019 року була: 1) балансоутримувачем буд. 28 по вул. Преображенська в м. Одесі; 2)прибудинкової території буд. №28 по вул. Преображенська в м. Одесі та на яку відстань від будинку розповсюджується ця прибудинкова територія; 3) території вулиці від буд.№28 по вул. Преображенська в м. Одесі до проїжджої частини дороги цієї вулиці.
          Рішенням Господарського суду Одеської області від 25.01.2021р. (суддя Гут С.Ф.) позов Приватного акціонерного товариства “Страхова компанія “АРКС” до відповідачів Комунального підприємства “Житлово-комунальний сервіс “Порто-Франківський”, Комунального підприємства “Міськзелентрест” та Одеської міської ради про стягнення  171  113,06 грн. – задоволено повністю. Стягнуто з Одеської міської ради на користь Приватного акціонерного товариства “Страхова компанія “АРКС”  в порядку суброгації, майнову шкоду в розмірі 171   113 грн. 06 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 566 грн. 70 коп.           Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, місцевий господарський суд виходив з того, що позивачем доведено належними та допустимим доказами факт необхідності відшкодування збитків в порядку суброгації, внаслідок виплати страхового відшкодування  за Договором майнового страхування, в межах фактичних затрат через пошкодження транспортного засобу в результаті падіння сухого дерева, що мало місце 14.02.2019р. за адресою: м. Одеса, вулиця Преображенська, 28.          Крім того, суд дійшов висновку, що обов`язок по відшкодуванню майнової шкоди в порядку суброгації слід покласти саме на Одеську міську раду.
          Не погодившись з прийнятим рішенням, Одеська міська рада  звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати повністю рішення Господарського суду Одеської області від 25.01.2021 у справі №916/3335/20 та прийняти нове рішення, яким відмовити повністю у задоволені позову ПрАТ «Страхова Компанія «АРКС» до Одеської міської ради, Комунального підприємства “Житлово-комунальний сервіс “Фонтанський”, Комунального підприємства “Міськзелентрест” про стягнення 171  113,06 грн.
Скаржник вважає, що при прийнятті вказаного рішення судом першої інстанції було неправильно встановлено обставини, які мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження та оцінки доказів, що призвело до ухвалення незаконного та необґрунтованого рішення, а саме:
- під час розгляду справи в суді першої інстанції позивачем не надано належного підтвердження фіксування події Національною поліцією України;
- позивачем не доведено наявності протиправної поведінки Одеської міської ради, наслідком якої є завдання шкоди транспортному засобу «Land Rover Range Rover» д/н НОМЕР_2 ;
- судом першої інстанції не враховано наявності вини ОСОБА_1 у настанні події, яка мала місце 14.02.2019 та призвела до пошкодження автомобіля;
- позивачем у даній справі не доведено належними та допустимими доказами факту події, протиправну поведінку Одеської міської ради, обов`язку саме Одеської міської ради відшкодовувати спричинену шкоду, а також не обґрунтовано існування причинного зв`язку між протиправними, на думку позивача, діями або бездіяльністю Одеської міської ради та завданням шкоди майну.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.02.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Одеської міської ради на рішення Господарського суду Одеської області від „25” січня 2021р. у справі № 916/3335/20. Розгляд апеляційної скарги Одеської міської ради ухвалено здійснювати у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач просив апеляційну скаргу Одеської міської ради залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Одеської області від 25.01.2021 року по справі №916/3335/20 залишити без змін.
У відзиві на апеляційну скаргу КП “Міськзелентрест” зазначило, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку щодо відсутності підстав для стягнення грошових коштів з КП “Міськзелентрест”, в іншому проти апеляційної скарги Одеської міської ради відповідач-2 не заперечує.
Суд апеляційної інстанції, у відповідності до  статті 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Відповідно до частини тринадцятої статті 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно із частиною третьою статті 270 Господарського процесуального кодексу України розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.
Переглянувши у порядку письмового провадження оскаржуване у справі рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, та у відзивах на апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла до наступних висновків.
Як свідчать матеріали справи, 18.07.2018 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АХА Страхування" та ОСОБА_1 (далі - Страхувальник) було кладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 209952Га\05АВ (далі - Договір), предметом якого є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать закону та пов`язані з володінням, розпорядженням та користуванням наземним транспортним засобом «Land Rover Range Rover», д/н НОМЕР_2 .
Позивачем по справі (ідентифікаційний код 20474912) було здійснено зміну найменування з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" на Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АРКС" згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 20.06.2019 р.
14.02.2019p. о 19:50 год. за адресою: м. Одеса, вул. ПІреображенська, буд. 28 на траспортний засіб «Land Rover Range Rover», д/н НОМЕР_2 впало сухе дерево, що призвело до його пошкоджень.
У результаті зазначеної події було пошкоджено застрахований транспортний засіб «Land Rover Range Rover», д/н НОМЕР_2 , який належить Страхувальнику на праві приватної власності.
З урахуванням фото пошкоджень з місця падіння дерева, фото пошкоджень т/з. акту огляду т/з, загальна вартість запчастин та ремонтних робіт необхідних для проведення відновлювального ремонту транспортного засобу «Land Rover Range Rover» д/н НОМЕР_2 в результаті його пошкодження відповідно до рахунків № 0000001591 від 22.03.2019 р.. №0000001661 від 01.03.2019 р., №0000001783 від 18.02.2019 р. ТОВ "Віннер-Одеса" склала 171   113,06 грн. 
Відповідно до Акту виконаних робіт вартість відновлювального ремонту становить 249 342,75 грн. 
Згідно п. 10.3 Договору франшиза (безумовна) за ризиком: збитки внаслідок інших подій становить 0.00% від страхової суми, встановленої на відповідний період дії Договору.
Пунктом 15.3 Договору встановлено умови виплати страхового відшкодування «На базі авторизованої СТО за вибором Страховика».
Пунктом 29.1 Договору встановлено, що страхове відшкодування виплачується Страховиком згідно з Договором на підставі Повідомлення про подію, письмової Заяви Страхувальника (його правонаступника Вигодонабувача) на виплату страхового відшкодування і Страхового акту, який складається Страховиком.
Відповідно до 29.12 Договору при пошкодженні ТЗ внаслідок страхового випадку розмір збитків визначається шляхом складання кошторису вартості відновлення ТЗ (Кошторису збитків), в який включається вартість запасних частин, деталей, обладнання, що підлягають заміні, без урахування експлуатаційного зносу, а також вартість матеріалів та ремонтних робіт. Кошторис збитків складається Страховиком, виходячи з відновлення пошкодженого ТЗ на базі СТО на підставі рахунків з СТО (згідно з умовами п. 29.13 Договору). В окремих випадках розмір збитків може визначатися на підставі автотоварознавчої експертизи або безпосередньо Страховиком чи уповноваженою ним особою (аварійним комісаром). Вартість частин, деталей та оздоблення береться в розрахунок Кошторису збитків за умови, що вони шляхом ремонту не можуть бути приведені в стан, придатний для подальшого використання, або витрати на такий ремонт перевищують витрати по їх заміні на нові.
Згідно п. 29.13.3 Договору «На базі авторизованої СТО за вибором Страховика» - при розрахунку розміру страхового відшкодування в Кошторис збитків включається вартість запасних частин, деталей, обладнання, матеріалів та ремонтних робіт, що визначається виключно виходячи з відновлення пошкодженого ТЗ на базі авторизованої СТО за вибором Страховика. Страховик гарантує якість ремонту на вибраній ним СТО. а саме: зобов`язується за обґрунтованими претензіями Страхувальника відшкодувати витрати, пов`язані з усуненням дефектів внаслідок неякісного ремонту, здійсненого в межах суми виплаченого страхового відшкодування.
У пункті 29.17 Договору зазначено, що при пошкодженні ТЗ страхове відшкодування сплачується Страхувальнику шляхом перерахування на рахунок СТО, обраної відповідно до п. 29.13 Договору, згідно з належним чином оформленими документами, наданими відповідними підприємствами, про витрати на компенсацію скоєних збитків (наряд-замова, рахунок, акт виконаних робіт тощо), якщо інше не погоджено між Страховиком та Вигодонабувачем. Вказані документи повинні містити повний перелік робіт, їхню вартість, а також вартість запчастин та матеріалів, використаних під час ремонту. При цьому вибір СТО Страхувальник зобов`язаний погоджувати зі Страховиком (з урахуванням умов п. 29.13 Договору).
Умовами, укладеного між позивачем та страхувальником договору передбачена можливість визначення розміру збитків та страхового відшкодування на підставі рахунку СТО.
Як вбачається зі страхових актів № АХА2450921 від 26.02.2019 р., № АХА2452354 від 06.03.2019р. та № АХА2456239 від 26.03.2019 р., позивачем визначено страхове відшкодування у розмірі 171 113,06 грн. на підставі рахунків № 0000001591 від 22.03.2019 р., № 0000001661 від 01.03.2019р., № 0000001783 від 18.02.2019 р. та сплачено кошти на рахунок СТО ТОВ "Віннер-Одеса", що підтверджується платіжними дорученнями № 539 671 від 27.02.2019 р., № 542   623 від 07.03.2019 р. та № 547 688 від 27.03.2019 р.
Позивач виконав свої зобов`язання перед страхувальником згідно умов Договору.
На підставі запиту про надання інформації за вих. № ЕЛ_00010546 від 11.02.2020 р. до Одеської міської ради для отримання інформації заявника було направлено до КП «Міськзелентрест» (65031, м. Одеса, вул. Хімічна, буд. 3).
Позивач зазначає, що відповідно до Статуту КП «Міськзелентрест» (далі - Статут), затвердженого рішенням Одеської міської ради від 25.04.2018 р. № 3217-VII, основним предметом діяльності підприємства є забезпечення зовнішнього благоустрою та збереження зелених насаджень місць загального користування, парків-пам`яток садово-паркового мистецтва та дерев - ботанічних пам`яток природи переданих йому на баланс.
Як вбачається з п. 2.3.5 Статуту проводиться інвентаризація зелених насаджень, що знаходяться на балансі Підприємства, а також відповідно до п. 2.3.2 Статуту утримання та благоустрій зеленої зони міста на основі договорів з володарями та користувачами зелених насаджень у місцях обмеженого користування та спеціального призначення (поточний та капітальний ремонт об`єктів зеленого господарства, розробка проектно-кошторисної документації, знесення зелених та видалення сухостійних насаджень при наявності спеціального дозволу, пересадження зелених насаджень, вивезення сміття тощо).
Як встановлено пунктом 4.14 «Правил благоустрою території міста Одеси» відповідальність за збереження зелених насаджень, догляд за ними, видалення сухостійних, пошкоджених хворобами та шкідниками зелених насаджень, знищення бур`янів покладається на вулицях перед будівлями до проїзної частини, всередині квартальних насаджень та насаджень районів міста - на балансоутримувачів. власників користувачів жилих, громадських, промислових будівель та споруд, а також на балансоутримувачів, власників, користувачів будівель підприємств побуту, торгівлі, закладів освіти, охорони здоров`я, розташованих на території житлової забудови.
Пунктом 9.1.11.3 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, що затверджені наказом від 10.04.2006 N 105 Міністерства будівництва, архітектури та житлово- комунального господарства України передбачено, що під час проведення щорічних обстежень зелених насаджень потрібно виявляти аварійні дерева.
Пунктом 9.1.12 цих же Правил визначено, що аварійне дерево - це дерево, яке може становити загрозу для життя і здоров`я пішоходів, транспортних засобів, пошкодити лінії електропередач, будівлі і споруди або перебуває у пошкодженому стані внаслідок снігопадів, вітролому, урагану та інших стихійних природних явищ чи за наявності гнилої серцевини стовбура, значної суховершинності, досягнення вікової межі.
Пунктом  3.2 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України від 10 квітня 2006 року N 105, яким врегульовано питання утримання зелених насаджень у населених пунктах України (далі - Правила), до елементів благоустрою віднесено, зокрема, зелені насадження (у тому числі снігозахисні, протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, у парках, скверах.
Відповідно до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України 17.05.2005 N 76. прибудинкова територія - територія навколо багатоквартирного будинку, визначена актом на право власності чи користування земельною ділянкою і призначена для обслуговування багатоквартирного будинку.
Згідно з н. 5.5. «Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України», затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10 квітня 2006 р., № 105, відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності виступають балансоутримувачі цих об`єктів; на безхазяйних територіях, пустирях - місцеві органи самоврядування.
Згідно запиту про надання інформації за вих. № ЕЛ_00010704 від 18.03.2020 р. до КП «Міськзелентрест» отримано відповідь, що у останнього не заходяться на балансі та не утримуються зелені насадження, що знаходяться за адресою; м. Одеса, вул. Преображенська. буд. 28.
Постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2016 р. № 109 «Про затвердження Порядку зберігання протоколів зборів співвласників багатоквартирного будинку та розміщення інформації про рішення, прийняті такими зборами» визначено процедуру зберігання виконавчими комітетами сільських, селищних, міських рад протоколів зборів співвласників багатоквартирного будинку та розміщення ними на своєму офіційному веб-сайті інформації про рішення, прийняті такими зборами.
Відповідно до запиту про надання публічної інформації за вих. № ЕЛ_00010854 від 28.04.2020р. Одеській міській раді, департамент міського господарства надав відповідь та зазначив, що ним зберігається протокол зборів співвласників багатоквартирного будинку стосовно визначення управителя багатоквартирного будинку КП "ЖКС "Порто-Франківський" за адресою: м. Одеса, вул. Преображенська. буд. 23 та обслуговування прибудинкової території за адресою: м. Одеса, вул. Преображенська. буд. 28. Встановлено, що співвласники багатоквартирного будинку не направляли протокол щодо розірвання договору та не приймали рішення щодо створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку за адресою: м. Одеса, вул. Преображенська, буд. 28.
Таким чином, балансоутримувачем зелених насаджень є уповноважене органами місцевого самоврядування підприємство, яке відповідає за утримання та збереження зелених насаджень.
Підпунктом 7 пункту “а” частини першої статті 30 Закону України “Про місцеве самоврядування” передбачено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.
Відповідно до пункту 7 частини першої статті 17 Закону України “Про благоустрій населених пунктів” громадяни у сфері благоустрою населених пунктів мають право звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров`ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об`єктів благоустрою.
З огляду на п. 2, 3 ч. З ст. 36 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» охорона та утримання об`єктів благоустрою комунальної форми власності фінансується за рахунок коштів місцевих бюджетів.
Згідно зі статтею 25 Закону України “Про благоустрій населених пунктів” утримання та благоустрій прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку, належних до нього будівель, споруд проводиться балансоутримувачем цього будинку або підприємством, установою, організацією, з якими балансоутримувачем укладено відповідний договір на утримання та благоустрій прибудинкової території.
Згідно ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно із законодавством.
Згідно з ч. 1 статті 10 Закону України “Про місцеве самоврядування” сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
За приписами частини 1 та 2 статті 11 Закону України “Про місцеве самоврядування” виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.
Пунктом 5 частини другої статті 10 Закону України “Про благоустрій населених пунктів” передбачено, що до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо.
Згідно з частиною 7 статті 28 Закону України “Про благоустрій населених пунктів” правила утримання зелених насаджень міст та інших населених пунктів затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, за погодженням із заінтересованими центральними органами виконавчої влади.
З вказаного вище позивач зазначає, що до віддання виконавчого органу міської ради належить організація благоустрою населених пунктів, визначення балансоутримувача та контроль за станом зелених насаджень, а обов`язок з відшкодування заподіяної позивачу майнової шкоди внаслідок падіння сухого дерева покладається саме на балансоутримувача, визначеного органом місцевого самоврядування, як відповідальну особу за стан зелених насаджень у дворі будинку №28 по вул. Преображенська у місті Одеса.
На основі адвокатського запиту за вих. № 10/06/20 від 05.06.2020 р. Начальнику ГУНП в Одеській області, працівниками Приморського відділу поліції в місті Одесі ГУНП в Одеській області було зафіксовано факт падіння дерева та повідомлено, що подальша перевірка не проводилась, повідомлення на службу « 102» списано за спрощеною системою.
Задля врегулювання спору в досудовому порядку КП "ЖКС "Порто-Франківський" була направлена претензія за вих. № ЕЛ 00010982 від 04.06.2020 р. з проханням виплатити страхове відшкодування на користь позивача, яку останній отримав 10.06.2020р.
У відповідь на що було повідомлено, що дерева та багаторічні насадження, що розташовані на прилеглій території до будинків, що знаходяться в управлінні КП "ЖКС "Порто- Франківський" на балансі не знаходяться та підприємство не є спеціально уповноваженим підприємством, що відповідає за утримання, збереження зелених насаджень на територіях зеленого господарства у силу відсутності таких повноважень згідно із законодавством. Крім того, КП "ЖКС "Порто-Франківський" зазначило, не має можливості і будь-яких підстав для фінансування робіт з охорони та утримання зелених насаджень на територіях Приморського району м. Одеси, а лише є управителем багатоквартирного будинку, до функцій якого не відноситься утримання зелених насаджень та рекомендовано звернутись до Одеської міської ради.
З урахуванням необхідності визначення балансоутримувача зелених насаджень, розташованих у дворі будинку №28 по вул. Преображенскій у місті Одеса Приватним акціонерного товариства “Страхова компанія “АРКС” було надано клопотання про витребування доказів, а саме:
- з Одеської міської ради відомості яка особа, з якої дати та станом на 14.02.2019 року була: 1)балансоутримувачем буд. 28 по вул. Преображенська в м. Одесі; 2)прибудинкової території буд. №28 по вул. Преображенська в м. Одесі та на яку відстань від будинку розповсюджується ця прибудинкова територія; 3) території вулиці від буд.№28 по вул. Преображенська в м. Одесі до проїжджої частини дороги цієї вулиці.
Однак, витребуванні ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.11.2020р. Одеською міською радою докази надано не було.
З наведених підстав, у зв`язку з тим, що позивача відсутня будь-яка інформація про балансоутримувача зелених насаджень на прибудинковій території (у дворі) будинку №28 по вулиці Преображенскій у місті Одеса, копій підтверджуючих документів та те, що теперішнього часу матеріальну шкоду в порядку суброгації у розмірі 171   113,06 грн. йому не відшкодовано, позивач звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до відповідачів про відшкодування майнової шкоди в порядку суброгації. 
З підстав зазначених у позовній заяві позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. 
Предметом спору у даній справі є вимога ПрАТ ««Страхова компанія «АРКС» про відшкодування майнової шкоди в порядку суброгації у розмірі 117  113,06 грн.
Задовольняючи позов, місцевий господарський суд виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог ПрАТ ««Страхова компанія «АРКС».
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.
Відносини у сфері страхування майнових інтересів підприємств, установ, організацій та фізичних осіб регулюються Законом України “Про страхування” N85/96-6Р від 07 березня 1996 року (далі “Закон №5/96-ВР”) та загальними нормами цивільного права.
Статтею 993 Цивільного кодексу України та статтею 27 Закону №5/96-ВР визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток (відшкодування збитків у порядку суброгацїі). 
Перехід права вимоги страхувальника до страховика в порядку ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України “Про страхування” є суброгацією.
Відповідно до п. 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №4 “Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки” до страховика, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки, а сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК.
Судом встановлено та перевірено під час апеляційного перегляду, що 14.02.2019p. о 19:50 год. за адресою: м. Одеса, вул. ПІреображенська, буд. 28 на траспортний засіб «Land Rover Range Rover», д/н НОМЕР_2 впало сухе дерево, що призвело до його пошкоджень.
У результаті зазначеної події було пошкоджено застрахований транспортний засіб «Land Rover Range Rover», д/н НОМЕР_2 , який належить Страхувальнику на праві приватної власності.
З урахуванням фото пошкоджень з місця падіння дерева, фото пошкоджень т/з. акту огляду т/з, загальна вартість запчастин та ремонтних робіт необхідних для проведення відновлювального ремонту транспортного засобу «Land Rover Range Rover» д/н НОМЕР_2 в результаті його пошкодження відповідно до рахунків № 0000001591 від 22.03.2019 р.. №0000001661 від 01.03.2019 р., №0000001783 від 18.02.2019 р. ТОВ "Віннер-Одеса" склала 171 113.06 грн.           Відповідно до п.7 ч.1 ст.17 Закону України “Про благоустрій населених пунктів” громадяни у сфері благоустрою населених пунктів мають право звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров`ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об`єктів благоустрою.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Таким чином, виходячи зі змісту ст.1166 ЦК України та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу, а на останнього в даному випадку покладається лише обов`язок доведення факту заподіяння шкоди та її розміру.
Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи документами, а саме: копія довідки Головного управління статистики у м. Києві; копія договору добровільного страхування наземного транспорту; копія повідомлення про настання події, що має ознаки страхового випадку; копії посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію т/з; копія гарантійного листа щодо виплати страхового відшкодування за вих. № 1803/12ЦВ від 26.02.2019 р.;  копія акту огляду т/з; копія запиту про надання інформації Приморському відділу поліції в м. Одесі; копія запиту про надання інформації Одеській міській раді; копія листа Приморської районної адміністрації; копія запиту про надання інформації КП «МІСЬКЗЕЛЕНТРЕСТ»;  копія листа КП «МІСЬКЗЕЛЕНТРЕСТ»; копія запиту про надання публічної інформації Одеській міській раді; копія листа департаменту міського господарства; копія адвокатського запиту Начальнику ГУНП в Одеській області; копія листа Приморського відділу поліції у м. Одесі; копії рахунків з СТО; копія акту виконаних робіт з СТО ТОВ «Віннер-Одеса», копія фото з місця падіння дерева, копії фото пошкоджень; копії рахунків страхового відшкодування; копії страхових актів; копії платіжних доручень та копія листа «ЖКС «Порто-Франківський».
Згідно з частиною першою статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
За приписами частини першої та другої статті 11 Закону України «Про місцеве самоврядування» виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.
Пунктом 5 частини другої статті 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, що до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо.
Відповідно до ст. ст.1, 13 Закону України “Про благоустрій населених пунктів” до об`єктів благоустрою відносяться парки, сквери, бульвари, вулиці, провулки, узвози, проїзди, шляхи, площі, майдани, набережні, прибудинкові території, пляжі, кладовища, рекреаційні, оздоровчі, навчальні, спортивні, історико-культурні об`єкти, об`єкти промисловості, комунально-складські та інші об`єкти у межах населеного пункту.
Елементами благоустрою є зелені насадження (у тому числі снігозахисні та протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, в парках, скверах, на алеях, бульварах, в садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях (п.2 ч.1 ст.21 Закону).
Згідно зі статтею 25 Закону України “Про благоустрій населених пунктів” утримання та благоустрій прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку, належних до нього будівель, споруд проводиться балансоутримувачем цього будинку або підприємством, установою, організацією, з якими балансоутримувачем укладено відповідний договір на утримання та благоустрій прибудинкової території.
Частиною 3 ст.28 Закону України “Про благоустрій населених пунктів” встановлено, що видалення дерев, кущів, газонів і квітників здійснюється в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. п. 2.1, 5.1 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10.04.2006 року №105 (далі - Правила), на конкурсних засадах державними або місцевими органами влади призначаються підприємства, організації, які відповідають за утримання та збереження зелених насаджень на підпорядкованих територіях зеленого господарства та є їх балансоутримувачами.
Згідно п.5.5 Правил, відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними є: на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об`єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях - установи, організації, підприємства; на територіях земельних ділянках, які відведені під будівництво - забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях - місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках - їх власники або користувачі.
Відповідно до п.5.8 Правил, догляд за зеленими насадженнями на вулицях, площах, бульварах, майданах повинен проводитися спеціалізованими підприємствами, організаціями зеленого господарства, які укомплектовані спеціальною технікою та механізмами, кваліфікованими спеціалістами, на умовах договору з балансоутримувачем.
Відповідно до розділу 12 Правил з метою контролю за станом міських зелених насаджень здійснюються їх загальні, часткові та позачергові огляди. Загальні огляди проводяться двічі на рік - навесні та восени. При загальному огляді обстежуються усі елементи об`єктів благоустрою, а при частковому - лише окремі елементи. Позачергові огляди проводять після злив, ураганів, сильних вітрів, снігопадів, паводків тощо. Огляд проводять: балансоутримувач об`єкта, власник чи користувач земельної ділянки, а за даними обстежень складають відповідні акти.
Згідно п. 5.2 Положення про систему моніторингу зелених насаджень у містах і селищах міського типу України, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 04.08.2008 року №240, з метою контролю за станом зелених насаджень міст та селищ міського типу балансоутримувач об`єкта благоустрою зеленого господарства здійснює їх загальні, часткові та позачергові огляди.
Загальні огляди проводяться двічі на рік - навесні та восени. Під час загального огляду обстежують усі елементи, а під час часткового - лише окремі елементи об`єктів благоустрою зеленого господарства. Позачергові огляди проводять після злив, ураганів, сильних вітрів, снігопадів, паводків тощо.
Відповідно до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України 17.05.2005 N 76, прибудинкова територія - територія навколо багатоквартирного будинку, визначена актом на право власності чи користування земельною ділянкою і призначена для обслуговування багатоквартирного будинку.
Статтею 42 Земельного кодексу України визначено, що земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками.
А відповідно до ст.125 Земельного кодексу України право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Згідно ст.126 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою.
Відповідно до ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст.373 ЦК України право власності на земельну ділянку поширюється на поверхневий (ґрунтовий) шар у межах цієї ділянки, на водні об`єкти, ліси, багаторічні насадження, які на ній знаходяться, а також на простір, що є над і під поверхнею ділянки, висотою та глибиною, які необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд.
Підпунктом 7 пункту “а” частини першої статті 30 Закону України “Про місцеве самоврядування” передбачено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.
Статтею 20 Закону України “Про благоустрій населених пунктів” визначено, що організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом.
Відповідно до ч.5 ст.28 Закону України “Про благоустрій населених пунктів” облік зелених насаджень проводиться органами місцевого самоврядування.
Таким чином, балансоутримувачем зелених насаджень є уповноважене органами місцевого самоврядування підприємство, яке відповідає за утримання та збереження зелених насаджень.
Відносини в сфері управління/утримання житлового фонду врегульовано нормами ЖК України, Закону України “Про житлово-комунальні послуги”, Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №76 від 17.05.2005 року, Примірним переліком послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд.
Із зазначених нормативних актів не вбачається обов`язку підприємств, які надають послуги з утримання будинків та прибудинкових територій, слідкувати за станом зелених насаджень.
Місцевий суд установив, що відповідно до Статуту КП “Міськзелентрест”, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 25.04.2018р. №3217-VII, основним предметом діяльності підприємства є забезпечення зовнішнього благоустрою та збереження зелених насаджень місць загального користування, парків-пам`яток садово-паркового мистецтва та дерев - ботанічних пам`яток природи переданих йому на баланс.
Відповідно до листа-відповіді КП “Міськзелентрест” від 30.03.2020р. на запит позивача від 18.03.2020р. вих. № ЕЛ_00010704 про надання інформації, щодо балансоутримувача об`єкту благоустрою, а саме зеленого насадження у вигляді дерева, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Преображенська, 28, директор вказує, що вказане зелене насадження не знаходиться на балансі та не утримується КП “Міськзелентрест”.
Однак, рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради №102 від 14.02.2008р. “Про утримання зелених насаджень, які утримуються КП “Міськзелентрест”, відповідно якому зелені насадження розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Преображенська, 28 не утримуються Підприємством.          Покладаючи на Одеську міську раду обов`язок по відшкодуванню заподіяної позивачу майнової шкоди, місцевий суд врахував, що дерево , яке впало на  транспортний засіб «Land Rover Range Rover», д/н НОМЕР_2 ,, було розташовано на землі комунальної власності, тобто його власником є територіальна громада міста, відсутність даних що останнє у відповідності до вимог ч.5 ст.28 Закону України “Про благоустрій населених пунктів” перебувало на балансовому обліку, в той час як організація роботи з цього питання проводиться органами місцевого самоврядування.
Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч.ч.  1-3 ст.  13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до ст.ст. 74, 76 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування; суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Враховуючи викладені вище обставини та норми права, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог.
Доводи апелянта з приводу неправильно встановлених обставин, які мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження та оцінки доказів судом першої інстанції, не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.
Крім цього, враховуючи приписи ч. 1 ст. 9 Конституції України  та  ратифікацію   Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР  Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття  Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати  Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
Зокрема, Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» у рішенні від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім цього, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.
З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених місцевим та апеляційним судами, інші доводи  апелянта за текстом його апеляційної скарги, не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на вирішення спору у даній справі.
За таких обставин, перевіривши відповідно до статті 270 Господарського процесуального кодексу України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого господарського суду, колегія суддів вважає, що господарський суд першої інстанції об`єктивно розглянув у судовому процесі обставини справи в їх сукупності; дослідив подані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень докази; правильно застосував матеріальний закон, що регулює спірні правовідносини, врахував положення статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку із чим дійшов обґрунтованого висновку щодо задоволення позовних вимог.
Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.
Керуючись статтями  129,  269,  270,  275,  276,  281-284 Господарського процесуального кодексу України,   колегія суддів 
ПОСТАНОВИЛА:

1.Апеляційну скаргу Одеської міської ради  залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Одеської області від 25.01.2021 у справі №916/3335/20 -  без змін.
Постанова набирає законної з дня її прийняття та не підлягає оскарженню, крім випадків передбачених ст. 287 ГПК України.                    
         
         Повний текст постанови 
         складено та підписано
       22.04.2021р
   
Головуючий суддя                                                                             С.І. Колоколов

 Суддя                                                                                             Г.П. Разюк

Суддя                                                                                              Я.Ф. Савицький