Постанова                                          
Іменем України
 
07 квітня 2021 року 
м. Київ
справа № 210/1286/15-ц
провадження № 61-7103св19
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Ступак О. В., 
суддів: Гулейкова І. Ю., Олійник А. С. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Яремка В. В.,
учасники справи:
позивач -ОСОБА_1 ,
відповідач - Публічне акціонерне товариство «Криворіжгаз»,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргуПублічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» на постанову Дніпровського апеляційного суду від 26 лютого 2019 року у складі колегії суддів: Зубакової В. П., Барильської А. П., Бондар Я. М.,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
У квітні 2015 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» (далі - ПАТ «Криворіжгаз») про захист прав споживачів.
Позов обґрунтований тим, що позивач проживає у буд. АДРЕСА_1 та є споживачем природного газу, який поставляється ПАТ «Криворіжгаз». Розрахунки за спожитий природний газ здійснюються на підставі засобу обліку - лічильника газу типу ВІЗАР № 0240414.
31 січня 2015 року працівники ПАТ «Криворіжгаз» лічильник газу типу ВІЗАР № 00240414 зняли для планової перевірки. Комісія, яка 04 лютого 2015 року проводила перевірку лічильника, поставила під сумнів його відповідність встановленим технічним параметрам. Позивач, не погодившись з висновком комісії, звернувся до Державного підприємства «Жулянський машинобудівний завод «Візар» (завод-виробник), де встановлено, що лічильник відповідає нормам і придатний до експлуатації. Проте відповідач відмовив у встановленні лічильника через порушення цілісності пломби заводу-виробника, деформації скла, похибки, яка перевищує допустимі межі. 
Просив суд визнати недійсним акт ПАТ «Криворіжгаз» від 04 лютого 2015 року № 1993 за результатами експертизи лічильника газу, зобов`язати ПАТ «Криворіжгаз» безкоштовно встановити в його будинку лічильник газу G6 ВІЗАР № 0240414, що є власністю ОСОБА_1 .
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 30 серпня 2018 року у позові відмовлено.
Відмовивши в позові, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, звертаючись до суду з позовом про визнання акта недійсним, обрав неналежний спосіб захисту свого порушеного права. Також суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довів, що газовий лічильник, який встановлений у його домоволодінні, відповідає встановленим вимогам і придатний до експлуатації. 
Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції 
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 26 лютого 2019 року рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 30 серпня 2018 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про зобов`язання ПАТ «Криворіжгаз» за свій рахунок встановити лічильник газу G6 ВІЗАР № 0240414, який є власністю ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про задоволення позову. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що позивач належними та допустимими доказами довів позовні вимоги. 
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
У квітні 2019 року ПАТ «Криворіжгаз» звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Дніпровського апеляційного суду від 26 лютого 2019 року, просило її скасувати, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване судове рішення є незаконним, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права і порушенням норм процесуального права.
Заявник у касаційній скарзі вказує на неправильне застосування судом Положення про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті, затвердженого наказом Міністерства палива та енергетики від 27 грудня 2005 року № 619 (далі - Положення). Це Положення є обов`язковим при виявленні зовнішнього пошкодження лічильника газу або виникнення сумнівів стосовно достовірності його показань, а висновок суду щодо виникнення спірних правовідносин у січні 2015 року не впливає на дію чинного нормативного акта.  
Суд апеляційної інстанції неправильно витлумачив окремі положення статей 1, 28 Закону України від 05 червня 2014 року № 1311-VII «Про метрологію та метрологічну діяльність» (далі - Закон № 1311-VII) в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, і на час прийняття оскаржуваної постанови.
Стаття 28 Закону України Закон № 1311-VII не стосується повірки засобів вимірювальної техніки та її оформлення.
Закон № 1311-VII не передбачає, що до виключної компетенції державних повірників належить встановлення факту втручання в роботу газового лічильника.
Також заявник у касаційній скарзі посилається на невідповідність висновку апеляційного суду фактичним обставинам справи, а саме, що заклопотанням позивача на підставі ухвали Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 26 квітня 2017 року Державне підприємство «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» (далі - ДП «Укрметртестстандарт») провело повірку лічильника позивача та видало свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 18 липня 2017 року, відповідно до якого засіб вимірювальної техніки ВІЗАР G6 № 0240414 відповідає вимогам Р 50-071-98 «Метрологія. Лічильники газу побутові». Експертна повірка не була проведена за ухвалою суду, оскільки ДП «Укрметртестстандарт» надало відповідь про неможливість проведення такої експертизи, водночас вказане свідоцтво видано позивачеві за результатами повірки, яка проведена за його ініціативою. Свідоцтво  про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки (ЗВТ) від 17 липня 2017 року № 39-18/0947 отримане позивачем тільки за результатом повірки після ремонту на підставі Порядку проведення повірки ЗВТ.  Цим нормативним актом передбачено декілька видів повірки ЗВТ, але жоден з них, крім повірки після ремонту ЗВТ, не може бути застосований до лічильника газу, що належить позивачу, оскільки з лютого 2015 року щодо лічильника газу позивача видана довідка про його непридатність, тому він не підлягав ні періодичній, ні позачерговій  повірці.
Відповідач вважає недоцільним проведення експертизи демонтованого у позивача лічильника газу, оскільки його застосування як приладу комерційного обліку газу є неможливим.
За даними паспорта лічильника газу G6 ВІЗАР (лічильник газу позивача) він не є обладнаним автоматизованими пристроями приведення об`ємів природного газу до стандартних умов (відсутня термокомпенсація), а тому він не може застосовуватись як засіб вимірювальної техніки для визначення об`єму спожитого (розподіленого) природного газу на об`єкті споживача, як такий що не відповідає вимогам Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року  № 2494.
Відповідно до Правил встановлення лічильників газу в будинку споживача здійснюється за рахунок споживача (позивача).
Крім того, задовольнивши позовні вимоги щодо встановлення лічильника газу в будинку позивача, суд не навів жодної норми матеріального права, на підставі якої він дійшов такого висновку. 
Аргументи інших учасників справи
Відзив на касаційну скаргу не надійшов.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Суди встановили, що позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , до якого позивач постачає природній газ. 
У будинку позивача 15 лютого 2011 року встановлено лічильник газу G6 ВІЗАР № 0240414, 2010 року виробництва, що підтверджується актом прийомки газового лічильника від 15 лютого 2011 року, у якому зазначено, що споживач несе відповідальність за збереження пломб. У разі пошкодження лічильника газу, перевірочного штампу, цілісності пломби та інших дій, які призвели до заниження показників лічильника, розрахунок матеріальної шкоди виконується згідно із затвердженими нормами витрат газу (постанова Кабінету Міністрів України  № 619 від 08 червня1996 року).
Лічильник газу G6 ВІЗАР № 0240414 виготовлений на Державному підприємстві «Жулянський машинобудівний завод «Візар», основні технічні дані зазначені в паспорті 676.00.00.000.0 лічильника газу.
31 січня 2015 року під час проведення перевірки працівниками ПАТ «Криворіжгаз» лічильника газу, встановленого у будинку позивача, виник сумнів щодо правильної його роботи, однак виявити дефект лічильника шляхом зовнішнього огляду є неможливим. Лічильник демонтовано представником відповідача, про що складено акт.
04 лютого 2015 року комісія ПАТ «Криворіжгаз» у присутності споживача ОСОБА_1 провела експертизу лічильника та виявила порушення: цілісність пломби заводу-виробника, навколо місця встановлення пломби оплавлено скло, похибка перевищує границю допустимого значення, лічильник непридатний до експлуатації, про що складено акт № 1993 експертизи лічильника газу. Споживач зазначив про незгоду з висновком експертизи. Сторони склали акт приймання виконаних робіт від 04 лютого 2015 року.
04 лютого 2015 року ДП «Кривбасстандартметрологія» склало довідку № Т-ДН-314/15 про непридатність засобу вимірювальної техніки - лічильника газу G6 ВІЗАР № 0240414. На підставі результату повірки лічильник визнано непридатним до застосування. Підстави для визначення засобу вимірювальної техніки непридатним: пломби не відповідають НД, навколо пломби оплавлено скло, встановлена похибка лічильника за об`ємної втрати. 
Комісія ПАТ «Криворіжгаз» на підставі акта-експертизи розрахувала розмір збитків, завданих виявленими порушеннями, на суму 1 155,26 грн. 
У зв`язку з незгодою позивача щодо результатів проведеної ПАТ «Криворіжгаз» експертизи йому видано лічильник газу для проведення повторної експертизи 06 лютого 2015 року, про що складено акт.
Згідно з актом дослідження від 10 лютого 2015 року № 148-03 побутового лічильника представники ДП «Жулянський машинобудівний завод «Візар» встановили, що відбиток клейма держповірителя на обліковому пристрої відповідає клейму ДП ЖМЗ «ВІЗАР», матеріал під пломбу відповідає заводському; герметик на відліковому пристрої не пошкоджений, обліковий пристрій не вскривався; строк гарантії не закінчився - втручання у роботу лічильника газу не виявлено, відповідність вимірювань нормі підтверджується протоколом повірки лічильника від 10 лютого 2015 року. 
ДП «Укрметртестстандарт» провело повірку лічильника та видало свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 18 липня 2017 року, відповідно до якого засіб вимірювальної техніки ВІЗАР G6 № 0240414 відповідає вимогам Р 50-071-98 «Метрологія. Лічильники газу побутові. Методи та засоби перевірки» п.6.9.1, таблиця 4. Границі основної відносної похибки при вимірюванні об`єму не перевищуються +/- 3% в діапазоні об`ємної витрати від 2 q v min (включно) до q v mах та від +3% до мінус 6% в діапазоні об`ємної витрати від q v min до 2 q v min /а.с.125/. Контроль відносної похибки відображено в протоколі повірки.
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 18 квітня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано матеріали справи.
У травні 2019 року справа надійшла до Верховного Суду. 
Ухвалою Верховного Суду від 15 березня 2020 року справу призначено до судового розгляду.
Позиція Верховного Суду
Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі - Закон № 460-ІХ) касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом (08 лютого 2020 року).
Касаційна скарга у цій справі подана у квітні 2019 року, а тому вона підлягає розгляду в порядку, що діяв до набрання чинності Законом № 460-ІХ.
Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Вивчивши матеріали цивільної справи, зміст оскаржуваного судового рішення, обговоривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про часткове задоволення касаційної скарги з таких підстав.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. 
Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац дванадцятий частини другої статті 16 ЦК України).
Згідно з частинами першою, другою статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. 
Тлумачення вказаних норм свідчить, що цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним і не суперечить закону, а закон або договір, у свою чергу, не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом. 
Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. 
Відповідні правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду 
від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, провадження № 14-144цс18, 
від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, провадження № 12-187гс18, 
від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, провадження № 14-338цс18.
Суд апеляційної інстанції, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги в частині визнання недійсним акта ПАТ «Криворіжгаз» від 04 лютого 2015 року № 1993 за результатами експертизи лічильника газу, за наявними у справі доказами, встановив фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення, та дійшов обґрунтованого висновку про залишення рішення суду першої інстанції в цій частині без змін з мотивів, наведених у постанові.
Згідно з пунктом 3.1.3 Положення лічильники газу під час експлуатації підлягають експертизі у разі виявлення представником газопостачальної (газотранспортної) організації: невідповідності показів лічильника об`ємам газу, використаних газовими приладами та пристроями споживача; ознак порушень конструкції лічильника газу, у тому числі справності лічильного механізму, або порушень у роботі лічильника; ознак зняття мастичних пломб або порушення повірчого тавра; зриву або пошкодження пломб газопостачальної (газотранспортної) організації на лічильнику газу або на патрубках лічильника; пристроїв, які застосовані для навмисного заниження показів лічильника газу.
За змістом пункту 3.2.2 Положення у разі виявлення представником газопостачальної (газотранспортної) організації ознак порушень, зазначених у підпункті 3.1.3 цього Положення, складається акт про виявлені порушення. Акт про виявлені порушення складається у двох примірниках та підписується представником газопостачальної (газотранспортної) організації та споживачем, що є підставою для проведення експертизи лічильника газу та відшкодування збитків.
Демонтаж лічильника газу проводиться у присутності споживача представником газопостачальної (газотранспортної) організації, якому в установленому порядку надано право виконувати монтажні роботи (абзац перший пункту 3.2.4 Положення).
Згідно з пунктом 3.3.1 Положення експертизу лічильника газу проводить комісія, яка призначається наказом по газопостачальній (газотранспортній) організації. До складу комісії повинні входити представники газопостачальної (газотранспортної) організації та територіального органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у сфері метрології.
Споживач має право бути присутнім під час проведення експертизи лічильника газу. При неможливості бути присутнім під час проведення експертизи споживач має право дати письмову згоду на проведення експертизи без його присутності або у присутності уповноваженої ним іншої особи. У разі відсутності споживача або вповноваженої ним особи при проведенні експертизи (у визначених в акті про демонтаж лічильника газу місці, даті та часі) така експертиза проводиться без присутності споживача або вповноваженої ним особи (пункт 3.3.2 Положення).
Експертиза лічильника газу - комплекс дій, які проводяться з метою установлення придатності лічильника газу до застосування у разі сумніву в цьому споживача або постачальника газу (пунктом 2.1 Положення).
Види порушень, внаслідок яких здійснюється перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу або зміна їх режиму нарахування визначені главою 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем. Зокрема, підпунктом 3 пункту 1 цієї глави визначено, що до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з газорозподільних систем (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать несанкціоноване втручання в роботу засобів вимірювальної техніки (комерційного вузла обліку природного газу, зокрема лічильника газу).
Пунктами 1, 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем передбачено, що у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником оператора газорозподільної системи складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу. За результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.
Згідно з абзацом першим пункту 8 глави 3 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем у разі виявлення оператором газорозподільної системи пошкодження лічильника газу, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу лічильником газу не обліковується або обліковується некоректно (не в повному обсязі), та за умови відсутності несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу визначення об`єму спожитого природного газу здійснюється виходячи з 70 відсотків граничних об`ємів споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.
Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції про зобов`язання ПАТ «Криворіжгаз» за свій рахунок встановити лічильник газу G6 ВІЗАР № 0240414, який є власністю ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , та ухвалюючи рішення про задоволення цих позовних вимог, не звернув належної уваги на те, що відповідно до акта експертизи лічильника від 04 лютого 2015 року № 1993, складеного комісією ПАТ «Криворіжгаз» у присутності споживача ОСОБА_1 , виявлені порушення: порушено цілісність пломби заводу-виробника, навколо місця встановлення пломби оплавлено скло, похибка перевищує границю допустимого значення, лічильник не придатний до експлуатації. 
Верховний Суд зазначає, що не можна зобов`язати ПАТ «Криворіжгаз» встановити лічильник газу, який не відповідає вимогам Кодексу газорозподільних систем.
За встановлених судами обставин позовна вимога щодо зобов`язання ПАТ «Криворіжгаз» за свій рахунок встановити лічильник газу G6 ВІЗАР № 0240414, який є власністю ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , є безпідставною.
З огляду на викладене є необґрунтованими доводи касаційної скарги в цій частині.
Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до частини першої статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. 
Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, оскільки у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені повно, але допущено неправильне застосування норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку про часткове задоволення касаційної скарги, скасування рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині зобов`язання ПАТ «Криворіжгаз» за свій рахунок встановити лічильник газу G6 ВІЗАР № 0240414, який є власністю ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , ухвалення в цій частині нового рішення про відмову в позові, в іншій частині постанова апеляційного суду підлягає залишенню без змін.
Згідно з частинами шостою, тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України постанова суду касаційної інстанції складається, зокрема з резолютивної частини із зазначенням у ній розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
Компенсувати ПАТ «Криворіжгаз» за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, сплачений судовий збір за перегляд справи у суді касаційної інстанції- 487,20 грн.
Керуючись статтями 400, 409, 410, 412, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» задовольнити частково.
Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 30 серпня 2018 року та постанову Дніпропетровського апеляційного суду від 26 лютого 2019 року у частині зобов`язання Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» за свій рахунок встановити лічильник газу G6 ВІЗАР № 0240414, який є власністю ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.
У позові ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» про зобов`язання Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» за свій рахунок встановити лічильник газу G6 ВІЗАР № 0240414, який є власністю ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 відмовити.
В іншій частині постанову Дніпропетровського апеляційного суду від 26 лютого 2019 року залишити без змін.
Компенсувати Публічному акціонерному товариству «Криворіжгаз» за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, сплачений судовий збір за перегляд справи у суді касаційної інстанції- 487,20 грн.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає. 
 
Головуючий                                                                                               О. В. Ступак
Судді:                                                                                                           І. Ю. Гулейков
                                                                                                                      А. С. Олійник 
                                                                                                                      С. О. Погрібний
                                                                                                                      В. В. Яремко