Справа № 126/2254/20
Провадження № 22-ц/801/673/2021
Категорія: 70
Головуючий у суді 1-ї інстанції Хмель Р. В.
Доповідач:Сало Т. Б.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2021 року	Справа № 126/2254/20	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі: головуючого судді Сала Т.Б., суддів: Ковальчука О.В., Якименко М.М., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 10 грудня 2020 року, ухвалене суддею Хмель Р.В., дата виготовлення повного тексту рішення невідома, в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,
встановив:
У жовтні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі по 3000 гривень кожного місяця, починаючи з подання позовної заяви до її повноліття, з врахуванням індексації, але не менше, ніж 50 % від встановленого на даний час прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 
Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони з 25.08.2015 перебували у зареєстрованому шлюбі, у якому у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька ОСОБА_3 .
Дитина проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Між позивачем та відповідачем була домовленість, що останній буде сплачувати аліменти в добровільному порядку по 100 доларів кожний місяць, однак, відповідач фактично матеріальної допомоги на утримання доньки не надає.
Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 10 грудня 2020 року позов задоволено.
Стягнуто щомісячно з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі - 3000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.10.2020 і до досягнення донькою повноліття.
Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
Стягнуто з ОСОБА_1 840, 80 грн. судового збору на користь Державної судової адміністрації України.
В частині стягнення з в ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу відмовлено.
Не погодившись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення суду першої інстанції в частині розміру аліментів, а саме стягнути з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі 1500 гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В решті просить залишити рішення суду без змін.
Скарга мотивована тим, що розмір аліментів в заявленому позивачем розмірі жодним чином не обґрунтовано та не наведено доказів, які б підтверджували необхідність стягнення з відповідача коштів саме в такій сумі; судом першої інстанції не застосовано ст. 182 СК України при обґрунтуванні розміру аліментів.
Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно положень ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Враховуючи вищенаведене, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.
Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
У справі встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 25.08.2015 зареєстрували шлюб, який розірваний за рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 02.12.2019 (а.с.7,9).
ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народилася дочка – ОСОБА_3 (а.с.8). Дитина проживає разом із матір`ю.
Вказані обставини не заперечувалися сторонами.
Статтею 51 Конституції України та статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
У ч. 1 ст. 180 СК України зазначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно зі статтею 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Вказано статтею визначено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про необхідність стягнення аліментів на малолітню ОСОБА_4 . Однак, задовольняючи вимоги позову у повному обсязі та стягуючи з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 3000 гривень, суд першої інстанції не навів мотивів визначення саме такого розміру аліментів.
Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
З позовної заяви слідує, що ОСОБА_2 , заявляючи вимоги про стягнення з ОСОБА_1 на її користь аліментів на утримання їх дочки не обґрунтувала заявлений до стягнення розмір аліментів – 3000 гривень.
ОСОБА_1 в апеляційній скарзі фактично не заперечує свого обов`язку щодо сплати аліментів, однак, не погоджується з їх розміром, стягнутим за рішенням суду. При цьому зазначає, що на даний час офіційно не працює, живе за рахунок підробітків, у зв`язку з чим не має сталого заробітку і такий розмір аліментів може поставити його у скрутне матеріальне становище.
Фактично ОСОБА_1 не заперечує того факту, що він працює, хоча й неофіційно, тобто має змогу забезпечити нормальні матеріальні умови для життя як собі, так і дитині.
Доказів на підтвердження відсутності стабільного доходу та, як наслідок, фінансової неможливості утримувати малолітню дитину ОСОБА_1 не надав, як і не надав доказів на підтвердження того, що він офіційно не працює.
Суд першої інстанції не взяв до уваги вказані вище обставини, не з`ясував при визначенні розміру аліментів на малолітню дитину матеріальне становище платника аліментів та його позицію з приводу заявленого позову.
Беручи до уваги що ні позивач, ні відповідач належним чином не обґрунтували суму аліментів, яка, на їхню думку, підлягає до стягнення на утримання малолітньої дитини, зважаючи на часткове визнання позову відповідачем, з урахуванням найкращих інтересів дитини, визначеного ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» (на день ухвалення оскаржуваного рішення) прожиткового мінімуму на дитину віком до 6 років (1921 гривня), апеляційний суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги в частині розміру визначених судом аліментів, а тому рішення суду першої інстанції в цій частині слід змінити та визначити аліменти в розмірі 2000 грн щомісячно.
Такий розмір аліментів буде справедливим, співмірним, реальним та мінімально необхідним для забезпечення потреб малолітньої дитини та відповідатиме платоспроможності самого відповідача. При цьому, суд враховує рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини.
Сторонам слід роз`яснити їх право звернутися до суду із позовом про збільшення або зменшення розміру аліментів у випадках, визначених ст. 192 СК України.
Недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, порушення норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права відповідно до пунктів 2, 4 частини 1 статті 376 ЦПК України є підставами для скасування судового рішення та ухвалення апеляційним судом нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення.
Керуючись ст. 374, 376, 381, 382, 384, 389 ЦПК України,
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 10 грудня 2020 року в частині розміру аліментів, що підлягають до стягнення, змінити: визначити розмір аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень.
У решті рішення суду залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.Б. Сало

Судді О.В. Ковальчук

М.М. Якименко