Справа № 344/7512/15-ц 
Провадження № 22-ц/4808/453/21 
Головуючий у 1 інстанції Бородовський С. О. 
Суддя-доповідач Максюта 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 квітня 2021 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі: 
головуючого  (суддя-доповідач)  Максюти І.О.,
суддів                                              Василишин Л.В., Мелінишин Г.П., 
секретаря                                        Петріва Д.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення (заочне) Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області, ухвалене суддею Бородовським С.О. 05 травня 2016 року в м. Івано-Франківськ Івано-Франківської області, 
                                                      в с т а н о в и в :  
У травні 2015 року ПАТ "УкрСиббанк" поданий позов до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 14 вересня 2006 року між АКІБ "УкрСиббанк" (правонаступником якого є ПАТ "УкрСиббанк") та ОСОБА_1   укладено договір кредиту №11040765000, згідно умов якого останній отримав кредит в іноземній валюті у формі кредитної лінії з лімітом 50000 доларів США, на строк до 13 вересня 2017 року, із сплатою 12,3 % річних за його користування. 
За змістом додатку №1 (графік) до кредитного договору, погашення кредиту повинно відбуватись щомісячно, не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця протягом всього строку дії договору.  
У забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором №11040765000 від 14 вересня 2006 року банк уклав договори поруки: з ОСОБА_2 14 вересня 2006 року №11040765000/1-п,  з ОСОБА_3 14 вересня 2006 року №№11040765000/2-п, з ОСОБА_4 14 вересня 2006 року №11040765000/3-п. 
У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань ОСОБА_1 станом  на 30 березня 2015 року виникла заборгованість у розмірі 47 401,27 доларів США, що складається з: 29923,97 дол. США (за курсом НБУ станом на 30 березня 2015 року еквівалентно 701496,41 грн) - заборгованість за кредитом,  17 477,30 дол США (за курсом НБУ станом на 30 березня 2015 року еквівалентно 409713,79 грн) - заборгованість по процентам,  а також заборгованість по сплаті пені  у розмірі 200 417,80 грн, з яких 105 705,15 грн - пеня за прострочення сплати кредиту, 94 712,65 грн - пеня за прострочення сплати процентів. Враховуючи наведене, банк  просив стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в солідарному порядку та з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 суму боргу за Договором кредиту №11040765000 від  14 вересня 2006 року в розмірі 47 401,27 доларів США на користь ПАТ «УкрСиббанк» (а.с.2-6, том 1).
Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05  травня 2016 року позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором кредиту №11040765000 від 14.09.2006 року в розмірі 47401,27 доларів США, яка складається з кредитної заборгованості в розмірі 29923,97 доларів США, заборгованості по процентам в розмірі 17477,30 доларів США та стягнуто пеню в розмірі 200417,80 грн, з яких пеня за прострочення сплати кредиту - 105705,15 грн, пеня за прострочення сплати процентів - 94712,65 грн; стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором кредиту №11040765000 від 14.09.2006 року в розмірі 47401,27 доларів США, яка складається з кредитної заборгованості в розмірі 29923,97 доларів США, заборгованості по процентам в розмірі 17477,30 доларів США та стягнуто пеню в розмірі 200417,80 грн, з яких пеня за прострочення сплати кредиту - 105705,15 грн, пеня за прострочення сплати процентів - 94712,65 грн; стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором кредиту №11040765000 від 14.09.2006 року в розмірі 47401,27 доларів США, яка складається з кредитної заборгованості в розмірі 29923,97 доларів США, заборгованості по процентам в розмірі 17477,30 доларів США та стягнуто пеню в розмірі 200417,80 грн, з яких пеня за прострочення сплати кредиту - 105705,15 грн, пеня за прострочення сплати процентів - 94712,65 грн; стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанк» понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі по 913,50 грн з кожного (а.с.125-129, том 1).
Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 квітня 2018 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05  травня 2016 року залишено без задоволення (а.с.30, том 2).
Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неповноту з`ясування обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, ухваленння рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Апелянт вказує, що за змістом пункту 1.2.2. кредитного договору позичальник зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі в строки, встановлені графіком погашення кредиту (дод. №1, внесення щомісячних платежів), але не пізніше 13.09.2017 року. У зв`язку із скрутним матеріальним становищем, починаючи з квітня 2011 року він припинив здійснювати платежі на погашення кредиту. Проте  банк звернувся з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором лише 27 травня 2015 року. Таким чином, необхідно стягнути заборгованість по кредиту та процентах в межах трьох років, що передують даті звернення позивача до суду, тобто з 28.05.2012 до 27.05.2015 року. По інших нарахованих та несплачених платежах сплив строк позовної давності. 
В порушення умов договору, банк не надсилав рекомендованим листом повідомлення позичальнику про зміну розміру процентної ставки в сторону збільшення за 14 календарних днів до дня такої зміни. Однак, нарахування процентів проводилось  по ставці 24,6 % річних (замість встановлених договором 12,3 % річних), внаслідок чого істотно збільшився розмір заборгованості по процентах. Крім того, в разі неналежного виконання боржником зобов`язань за кредитним договором передбачений частиною четвертою ст. 559 ЦК України строк пред`явлення кредитором до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватись з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. 
Апелянт зазначає, що судом  не з`ясовано, у якій частині порука припинилась, а в якій діє, і не стягнуто борг з поручителів за той період, у якому порука не припинилась (в силу пропуску банком строку пред`явлення вимог). 
Зауважує, що нараховуючи пеню за період з 30.03.2014 по 30.03.2015 року, тобто більше ніж за 12 місяців, банк безпідставно застосував для визначення її розміру курс гривні до долара станом на дату розрахунку, а не за курсом, який діяв на час прострочення. Крім того, суд першої інстанції не надав належної правової оцінки тому, що нарахований банком розмір пені є надзвичайно великим, суперечить принципам розумності, добросовісності та справедливості й не зменшив її розміру. 
Відтак апелянт вважає, що банк своїми діями (не вживав заходів щодо погашення заборгованості), а сприяв збільшенню розміру заборгованості та пені, тому суд з урахуванням засад справедливості, добросовісності й розумності повинен був привести розмір пені до обґрунтованого. Стверджує, що заочним розглядом даної справи суд першої інстанції позбавив його можливості участі у розгляді справи, оскільки надсилання повістки чи повідомлення про виклик до суду, яке повертається як не вручене, не може вважатись належним повідомленням про розгляд справи. 
Просив заочне рішення Івано-Франківського міського суду від 05 травня 2016 року скасувати. Ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову і стягнення з нього   ( ОСОБА_1 ) заборгованості по кредиту в межах строків позовної давності, а з поручителів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - за період дії поруки. Стягнути солідарно з відповідачів на користь банку пеню в розмірі 20041,78 грн, з яких 10570,52 грн - пеня за прострочення сплати кредиту; 9471,27 грн - пеня за прострочення сплати процентів. В задоволенні решти позовних вимог просить відмовити (а.с.34-41, том 2). 
Іншими учасниками справи апеляційні скарги не подано, тому апеляційний суд не має підстав і повноважень переглядати рішення суду в інтересах інших відповідачів (поручителів).
Підтримуючи доводи апеляційної скарги, ОСОБА_3 подала пояснення (відзив) на апеляційну скаргу, зазначивши, що погоджується з її доводами щодо звернення  позивача з даним позовом зі спливом строків позовної давності та строків пред`явлення вимоги до поручителів щодо частини кредитних платежів. Вважає слушним твердження апелянта про правомірність стягнення з нього, як позичальника, боргу за кредитним договором. В межах трьох років, що передували даті звернення позивача до суду. Щодо інших нарахованих та не сплачених платежів сплив строк позовної давності, що є окремою підставою для відмови в позові. Що стосується доводів про припинення поруки в частині щомісячних платежів, суд першої інстанції повинен був з`ясувати, у якій частині порука припинилась, а у якій діє. Також згідна з доводами апелянта щодо завищеного розміру пені та її неправильного нарахування, зокрема щодо  неправомірного застосування банком курсу долара США. Також вважає, що позивач неправомірно нарахував проценти за користування кредитом після пред`явлення позичальнику вимоги про дострокове повернення кредиту. Просить задовольнити вимоги апеляційної скарги, заочне рішення скасувати  та ухвалити нове, яким стягнути з ОСОБА_1 солідарно з поручителями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 заборгованість за кредитним в розмірі 35 233,61 доларів США, з яких: 19 696,80 доларів США - кредитна заборгованість; 15 536,81 доларів США - заборгованість за процентами, а також пеню в розмірі 20 041,78 грн, з яких: 10 570 грн - пеня за прострочення сплати кредиту; 9 471,27 грн - пеня за прострочення сплати процентів (а.с.66-69, том 2).
Іншими учасниками справи відзив на апеляційну скаргу не подано, що відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.
Оскаржуване заочне рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05  травня 2016 року переглядалося в апеляційному та касаційному порядку.
Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 жовтня 2020 року постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 15 листопада 2018 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (а.с.216-223, том 2).
У судове засідання не з`явилися сторони, про день місце та час розгляду справи повідомлені належним чином шляхом направлення рекомендованої кореспонденції.
Від представника ОСОБА_3 адвоката Волосянка Р.О. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, на підставі наявних матеріалів справи та з урахуванням висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 21.10.2020 року.
Приймаючи до уваги, що неявка осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає апеляційному розгляду справи, апеляційним судом виконаний обов`язок щодо повідомлення осіб, які беруть участь у справі, про день, місце та час судового засідання,  тому колегія суддів розглянула справу за їх відсутності.
Вислухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши, відповідно до ст.367 ЦПК України, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає її  обґрунтованою, виходячи з таких підстав.
Відповідно до ст. ст. 263, 264 ЦПК України рішення суду повинно бути законним i обгрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі  питання: 1) чи мали місце обставини, якими обгрунтовувалися вимоги  і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для  вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини  сторін випливають iз встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає  застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в  позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.
Судом встановлено, що 14 вересня 2006 року  між  АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» ) та ОСОБА_1 укладено  Договір кредиту №11040765000, відповідно до умов якого відповідач ОСОБА_1 отримав кредит в іноземній валюті у формі кредитної лінії з лімітом 50 000 доларів США на строк до 13.09.2017 року, зі сплатою 12,3 % річних за користування кредитом (а.с. 7-16 т. 1).
Згідно пункту 1.2.1, надання кредиту (грошових коштів) здійснюється на підставі заяви позичальника (додаток №2 до договору) у строк з 14 вересня 2006р. по 13 вересня 2017 року.
Згідно пункту 1.2.2 позичальник у будь-якому випадку зобов`язаний повернути Банку кредит у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту (додаток №1 до договору), але в будь-якому випадку не пізніше 13 вересня 2017 року, якщо тільки не застосовується інший строк повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди сторін або до вказаного Банком терміну (достроково), відповідно до умов розділу 11 цього договору на підставі будь-якого з п.п.2.3, 4.9, 5.3, 5.5, 5.6, 5.8, 5.10, 7.4, 9.2, 9.14 договору.
При цьому, якщо строк повернення кредиту припадає на вихідний, святковий або неробочий день, в такому випадку строком повернення кредиту вважається перший робочий день, що слідує за таким вихідним, святковим або неробочим днем.
Позичальник зобов`язується повернути суму  кредиту та сплатити проценти, комісії, штрафи та інші платежі згідно умов договору на рахунок № НОМЕР_1 в АКІБ «УкрСиббанк».
Кредит вважається повернутим в разі зарахування грошових коштів спрямованих на погашення кредиту в повному обсязі на рахунок банку, зазначений у цьому пункті.
Згідно пунктів 1.3.1, 1.3.2, 1.3.3 договору за використання кредитних коштів протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється  в розмірі 12,3% річних. По закінченню цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов п.9.2 даного договору. У випадку, якщо банк не повідомив позичальника про зміну процентної ставки на наступний місяць строку кредитування в порядку, передбаченому  п.9.2 даного договору, застосовується розмір процентної ставки, діючий за цим договором в попередньому місяці.
Сторони домовились, що за умовами цього договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання будь-якої із обставин, передбачених частиною 1 п.9.2 договору.
Нарахування процентів за цим договором здійснюється щомісяця, в останній робочий день поточного місяця, методом «факт/360» відповідно до вимог нормативно-правових актів НБУ та чинного законодавства України. Період нарахування процентів згідно умов цього договору починається з дня фактичного надання кредиту, якщо умовами пп. 1.3.2, 9.2 договору не передбачено іншу дату початку нарахування процентів, а в наступному - з першого календарного дня поточного місяця, і закінчується останнім календарним днем поточного місяця. При цьому проценти нараховуються на суму кредиту, що фактично надані банком позичальнику і які ще не повернуті останнім у власність банку відповідно до умов цього договору. Строк сплати процентів встановлено з 01 по 15 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані банком проценти. При цьому остаточне погашення процентів повинно бути зроблене не пізніше дати остаточного повного повернення кредиту.
Згідно п.1.6  кредитного договору сторони погодили наступну черговість погашення заборгованості позичальника за цим договором, а саме: прострочені комісії (якщо буде мати місце прострочення), строкові комісії, прострочені проценти (якщо буде мати місце прострочення), строкові проценти, прострочена сума основного боргу (якщо буде мати місце прострочення), строкова сума основного боргу, штрафні санкції за договором. У випадку перерахування коштів на погашення кредиту та/або процентів та/або комісій у порушення вищевказаної черговості з вини позичальника, банк вправі самостійно перерозподілити кошти позичальника, що надійшли відповідно до черговості, викладеної в цьому пункті договору, шляхом проведення відповідних бухгалтерських проводок.
У розділі 2 зазначено умови забезпечення кредиту.
У забезпечення виконання зобов`язань позичальника за даним договором банком приймається:
- іпотека нерухомості, а саме нежитлового приміщення магазину № 18 , що знаходиться в АДРЕСА_1 , загальною площею 90,6 кв.м, згідно договору іпотеки від 14.09.2006 року;
- іпотека нерухомості, а саме нежитлового приміщення №5 по АДРЕСА_2 , загальною площею 104,5 кв.м, згідно договору іпотеки від 14.09.2006 року;
- порука, а саме ОСОБА_2 , згідно договору поруки від 14.09.2006 року;
- порука, а саме ОСОБА_4 , згідно договору поруки від 14.09.2006 року;
- порука, а саме ОСОБА_3 , згідно договору поруки від 14.09.2006 року.
Згідно пункту 2.2, кредит, наданий банком, також забезпечується всім належним позичальнику майном і коштами, на які може бути звернене стягнення в порядку, установленому законодавством України.
Відповідно до пункту 2.3, у випадку невиконання позичальником умов цього договору про надання забезпечення за цим договором, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язань за цим договором або погіршення його умов, банк набуває право вимоги на дострокове повернення кредиту та нарахованих процентів, комісій у порядку, встановленому розділом 11 цього договору.
Згідно п.4.6 договору, позичальник зобов`язується повернути суму кредиту та сплатити проценти, комісії у випадках, встановлених п.п. 2.3, 4.9, 5.3, 5.5, 5.6, 5.8, 5.10, 7.4, 9.2, 9.14 цього договору та/або порушень істотних умов договору та застосування банком процедури щодо дострокового повернення кредиту в порядку, визначеному розділом 11 цього договору.
За змістом пункту 5.5 у випадку порушення позичальником строків повернення кредиту або термінів сплати процентів, комісій строком більше ніж один місяць, та/або порушення інших умов договору, та/або у випадку порушення позичальником та/або заставодавцем, та/або поручителем, та/або гарантом умов укладеного з банком договору щодо надання забезпечення виконання зобов`язань позичальника за цим договором, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів, комісій у порядку, встановленому розділом 11 цього договору.
В розділі 7 договору визначено відповідальність сторін.
Згідно пункту 7.1 за порушення позичальником строків погашення будь-яких своїх грошових зобов`язань, передбачених цим договором, зокрема, строків повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або строків сплати процентів за кредит, та/або комісій, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню, а саме:
- в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, якщо сума такої заборгованості виражена у гривні;
- в  розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості виражена у іноземній валюті;
- пеня нараховується за кожен день прострочення, включаючи день погашення заборгованості і розраховується за методом «факт/360», але в будь-якому випадку такий розмір пені не може перевищувати розмір, встановлений чинним законодавством України на момент її нарахування.
Банк може використати право на застосування пені, починаючи з 32 календарного дня, рахуючи з дати порушення позичальником строку виконання свого грошового зобов`язання, передбаченого цим договором, а якщо така дата порушення припадає на вихідний, святковий або неробочий день, то рахуючи з першого робочого дня, що слідує за таким вихідним, святковим або неробочим днем.
Згідно пункту 7.3 договору, при порушенні позичальником вимог п.п. 2.3, 4.9, 5.3, 5.5, 5.6, 5.8, 5.10, 7.4, 9.2, 9.14 цього договору, банк набуває право вимоги дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів, комісій у порядку, встановленому розділом 11 цього договору.
У розділі 9 визначені особливі умови договору.
У випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором, відшкодування заборгованості перед банком за цим договором проводиться шляхом стягнення з поручителя/гаранта чи шляхом звернення стягнення на заставне майно, що є забезпеченням за даним договором та/або активм (кошти і майно) позичальника на вибір банку (пункт 9.1 договору).
Згідно пункту 9.2., сторони погодили, що протягом дії цього договору банк, відповідно до умов п.1.3.1 договору, може змінити розмір процентної ставки в сторону збільшення у разі настання будь-якої із наступних обставин, а саме:
а) порушення позичальником кредитної дисципліни (тобто, неналежного виконання умов цього договору та/або умов договорів, за якими надано забезпечення виконання зобов`язань позичальника за цим договором); та/або
б) погіршення фінансового стану позичальника, документально підтвердженого в результаті щорічного моніторингу, що проводиться банком, тощо, а також даних по виконанню позичальником позичальником кредитної дисципліни, тобто своєчасного погашення заборгованості та/або виконання інших зобов`язань, передбачених цим договором; та/або
в) здійснення поточних коливань процентних ставок за вкладами та/або кредитами, або зміни у грошово-кредитній політиці НБУ; підвищення ставки на 3 відсоткових пункти за бланковими кредитами «овернайт» НБУ з дати укладення цього договору чи останнього перегляду процентної ставки.
Сторони погодили, що при настанні будь-якої із обставин, передбачених частиною 1 п.9.2 договору, банк може збільшити розмір процентної ставки за договором в наступному порядку, а саме:
- банк не пізніше ніж за 14 календарних днів до дня зміни розміру процентної ставки в сторону збільшення повідомляє позичальника про встановлення нової процентної ставки, із зазначенням її розміру та дати початку дії такої ставки, шляхом направлення поштою відповідного рекомендованого листа (далі - повідомлення банку) за адресою позичальника, що  вказана у розділі 12 цього договору, або за іншою адресою, яку позичальник письмово повідомив банку при зміні адреси;
- такий новий розмір процентної ставки за цим договором починає застосовуватись з дати, щ буде вказана у повідомленні банку до позичальника, без укладення сторонами відповідної угоди про внесення змін до цього договору.
У разі незгоди із встановленим згідно умов цього пункту договору новим розміром процентної ставки, позичальник у строк не пізніше ніж за 7 календарних днів до початку дії нової ставки, вказаної у повідомленні банку, зобов`язується надати на зазначену у договорі адресу банку письмове повідомлення  (відповідь) про свою незгоду із такою новою ставкою. У випадку отримання банком в порядку та терміни, визначені цим пунктом договору, такого письмового повідомлення (відповіді) від позичальника, банк набуває право вимоги дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів, комісій у порядку, встановленому розділом 11 цього договору.
Про збільшення процентної ставки банк протягом 7 календарних днів з дати її збільшення письмово повідомляє позичальника шляхом направлення поштою відповідного повідомлення банку за адресою позичальника, що  вказана у розділі 12 цього договору, або за іншою адресою, яку позичальник письмово повідомив банку при зміні адреси. В такому повідомленні банком зазначається новий розмір процентної ставки та дата, з якої розпочато застосування цього нового розміру ставки.
Згідно пункту 9.5, строк дії даного договору встановлюється з дня укладання цього договору і до повного погашення суми кредиту, плати нарахованих процентів, комісій та/або пені у разі її нарахування.
У розділі 11 визначено порядок дострокового повернення кредиту.
Згідно пункту 11.1, сторони погодили, що у випадку настання обставин, визначених у пунктах 2.3, 4.9, 5.3, 5.6, 5.8, 5.10, 7.4, 9.2, 9.14 цього договору та направлення банком на адресу позичальника повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту і неусунення позичальником порушень умов за цим договором протягом 31 календарного дня з дати одержання вищевказаного повідомлення (вимоги) від банку, вважати термін повернення кредиту таким, що настав на 32 календарний день з дати одержання позичальником повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту від банку, при цьому у випадку неотримання позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) в результаті зміни позичальником адреси, без попереднього про це письмового повідомлення  банку чи у разі неотримання позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) банку з інших підстав протягом 40 календарних днів з дати направлення повідомлення (вимоги) банком, вважається термін повернення кредиту таким, що настав, на 41 календарний день з дати відправлення позичальнику повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту від банку. 
Згідно Додатку №1 до договору встановлено графік погашення кредиту щомісячними платежами (а.с. 17-20 т. 1).
У забезпечення виконання зобов`язань позичальника за вказаним кредитним договором 14 вересня 2006 року уклав наступні договори поруки: з ОСОБА_2 договір поруки №11040765000/1-п (а.с. 21-22 т. 1);  з ОСОБА_3 №11040765000/2-п (а.с. 23-24 т. 1); з ОСОБА_4 №11040765000/3-п (а.с. 25-26 т. 1).
Відповідно до пунктів 1.3 договорів поруки, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і позичальник, зокрема, за повернення основної суми заборгованості, відсотків за користування кредитом, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, обумовлених умовами кредитного договору.
Згідно розрахунку заборгованості, станом на 30.03.2015 року заборгованість відповідача ОСОБА_1 за  кредитним  договором   становить 47401,27 доларів США, з яких: 29923,97 доларів США - заборгованість за кредитом, 17477,30 доларів США - за відсотками; заборгованість по сплаті пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів становила 200417,80 грн, з яких: 105705,15 грн - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості кредитом, 94712,65 грн - за відсотками по курсу НБУ станом на 30.03.2015 року (а.с. 47 т. 1).
Відповідно  довідки-розрахунку, останній  платіж  за  кредитним  договором   ОСОБА_1   сплатив  28 березня 2011 року (а.с. 38 т. 1). Ці обставини апелянтом визнаються.
28.11.2014 року Банк направляв усім відповідачам вимоги  про дострокове виконання зобов`язання щодо погашення простроченого зобов`язання протягом 31 календарного дня з дати одержання надісланого повідомлення у розмірі 17045,39 дол. США - прострочена заборгованість та 15536,81 дол. США - прострочена заборгованість по процентам. У випадку не усунення порушень на 32 день з дня отримання цієї вимоги, а у випадку відсутності підтвердження отримання вимоги - з 41 календарного дня з дати відправлення позичальнику повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту банк вимагав виконання зобов`язань за договором кредиту у повному обсязі на загальну суму  45 460,78 доларів США з яких: 29 923,97 доларів США - кредитна заборгованість, в тому числі прострочена - 17 045,39 доларів США; 15 536,81 доларів США - заборгованість по процентам. Крім того банк попередив, що буде нарахована пеня за кожен день прострочення виконання зобов`язання до повного його виконання (а.с. 27, 28, 29, 30, том 1).
Заява про застосування строку позовної давності подана суду першої інстанції відповідачем ОСОБА_1 21.11.2017 року (а.с.223, том 1).
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з невиконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором, що вважав підставою для стягнення з нього грошових коштів. Врахувавши, що належне виконання зобов`язань за цим договором забезпечено договорами поруки, укладеними з відповідачами, дійшов висновку про солідарне стягнення заборгованості.  
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про порушення умов кредитного договору позичальником, які полягали у порушенні графіка здійснення оплат за кредитом та не внесенні коштів на рахунок банку, тому утворилася заборгованість за кредитним договором. Проте, задовольняючи позовні вимоги банку у повному обсязі, суд першої інстанції не звернув уваги на вимогу про дострокове повернення кредиту у повному обсязі, в результаті чого банком був змінений строк виконання основного зобов`язання, що є підставою для припинення нарахування після цього строку процентів. Також судом не надана оцінка підвищеній процентній ставці, за якою нараховувалися проценти по кредиту, що є порушенням прав відповідача.
Вирішуючи цей спір, слід виходити із положень закону, які регулюють кредитні правовідносини.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частини перша, друга статті 1054 ЦК України).
Відповідно до вимог частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків.
За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України  зобов`язання  мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.
Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).
Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).
За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.
У разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредиту, погашення якого відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.
Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 30 вересня 2015 року у справі № 6-154цс15.
Додатком № 1 до договору кредиту № 1104076500 встановлено графік погашення кредиту щомісячними платежами.
Судом встановлено, що останній платіж за кредитним договором ОСОБА_1 сплатив 28 березня 2011 року.
Відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 200/11343/14-ц (провадження № 14-59цс18) викладено правовий висновок про те, що якщо відповідач не був належно повідомлений судом першої інстанції про час і місце розгляду справи, не брав участі у такому розгляді, це є підставою для вирішення апеляційним судом заяви цього відповідача про застосування позовної давності, навіть якщо така заява не подавалася у суді першої інстанції.
Матеріали справи містять заяву ОСОБА_1 про застосування наслідків спливу позовної давності, яка подана до суду першої інстанції 21 листопада 2017 року, У заяві він зазначає, що з квітня 2011 року він припинив здійснювати платежі по кредиту (а.с.223-224, том 1). 
ОСОБА_3 у заяві про перегляд заочного рішення також заявила про застосування позовної давності, посилаючись на те, що з квітня 2011 року позичальник не виконував зобов`язання зі сплати щомісячних платежів. 
Ці обставини підтверджуються розрахунком заборгованості, відповідно до якого останній платіж в розмірі 510 доларів США був сплачений 28 березня 2011 року (а.с.38 том 1).
Отже згідно графіка наступний черговий платіж мав бути внесений позичальником 15 квітня 2011 року (а.с.18).
Із цим позовом банк звернувся 27 травня 2015 року. На думку апелянта, за платежами, строк сплати яких настав до 27 травня 2012 року, спливла позовна давність.
Із матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 належним чином був повідомлений судом першої інстанції про те, що  розгляд справи призначений на 05 травня 2016 року, оскільки у матеріалах справи міститься повідомлення про вручення поштового відправлення, яке отримано ним 26 квітня 2016 року (а.с.122 том 1).
А ні у заяві про перегляд заочного рішення, а ні у апеляційній скарзі ОСОБА_1 не вказує на те, що ним не отримана судова повістка, а зазначає лише про те, що суд зобов`язаний був застосувати строк позовної давності.   
Таким чином,  апеляційний суд дійшов висновку, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, місце та час розгляду справи, не скористався своїм правом заявити про застосування строку позовної давності у суді першої інстанції, тому його заява, подана суду у процедурі перегляду заочного рішення та доводи апеляційної скарги в частині застосування строку позовної давності не приймаються до уваги апеляційним судом.
Щодо нарахування кредитором процентів за користування кредитом слід виходити з пункту 1.3.1 кредитного договору, яким визначено, що за використання кредитних коштів протягом тридцяти календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 12,3% річних. Оскільки банком не представлено доказів про повідомлення позичальника про зміну розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитування в порядку передбаченому пунктом 9.2 договору, тому банком повинен був застосовуватися розмір процентної ставки на рівні 12.3% річних, а її збільшення з 31.01.2011 року до 24,6% річних (а.с.42 том 1) є необгрунтованим.
Оскільки позичальник з березня 2011 року припинив оплату кредиту, тому відповідно до пункту 5.5. кредитного договору у банку виникло право вимагати дострокового повернення кредиту, що не було виконано а ні позичальником, а ні поручителями взагалі.
У постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18) викладено правовий висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Таким чином, з дня направлення вимоги про дострокове повернення кредиту, банк змінив строк виконання основного зобов`язання, у зв`язку з чим після цієї дати (тобто з 28.11.2014 року) банк втратив право нараховувати проценти на рівні процентної ставки, визначеної договором.
  Таким чином, з відповідача підлягає стягненню кредитна заборгованість  (тіло кредиту), розрахована банком станом на 27.11.2014 року в розмірі 29 923,97 доларів США, а також заборгованість по процентам на рівні процентної ставки 12,3 річних, починаючи з 15.03.2011 року і по  27.11.2014 року , яка становить  6 901, 22 доларів США (29 923,97 х 12,3 % річних х 44 місяці ).
Щодо розрахунку пені за період з 30 квітня 2014 року до 30 травня 2015 року слід виходити з такого.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.
Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань»).
У справі, що переглядається, позивач, хоча і заявив до стягнення пеню в гривні, проте безпідставно розрахував її у доларах США за весь період, а не в національній валюті України в еквіваленті до долару США за кожний період нарахування.
Здійснюючи розрахунок пені, позивач застосував курс долара США до гривні, встановлений НБУ на 30 травня 2015 року.
Однак, визначення суми простроченого платежу, на яку нараховується пеня, має здійснюватися у гривні за курсом НБУ на день прострочення, тобто в межах строку кредитного договору, а не на час пред`явлення позову.
Станом на 27 листопада 2014 року офіційний курс НБУ національної валюти до долара США становив 14,9669  гривень за 1 долар США.
Позивач заявляє вимоги про стягнення пені в межах річного строку, проте зазначає помилково період часу поза межами кредитного договору до дня подання позову.
Отже, враховуючи межі позовних вимог, пеня має бути розрахована у національній валюті, починаючи з 27 листопада 2013 року і по 27 листопада 2014 року.
Заборгованість за основною сумою кредиту у національній валюті, еквівалентній до долара США становить 447 869, 1 грн (29923,97х14,9669).
Заборгованість за процентами у національній валюті, еквівалентній до долара США становить 103 289,9 грн (6 901,22х14,9669)
Процентна ставка пені - подвійна облікова ставка НБУ згідно п. 7.1. Договору
Пеня розраховується за формулою:
[Пеня] = [Сума боргу]  2  [Ставка пені (%)] / 100% / 365 днів  [Кількість днів]
З 27.11.2013 по 14.04.2014 р. - 139 днів, облікова ставка 6,5, розрахункова ставка 13:
Пеня по тілу кредиту: 447 869, 1 грн х2х6,5/100%/365х139 = 22172,58 грн.
Пеня по процентах: 103 289,9 х2х6,5/100%/365х139= 5 113,56 грн.
З 15.04.2014 р. по 16.07.2014 р. - 93 дні, облікова ставка НБУ 9,5, розрахункова - 19:
Пеня по тілу кредиту: 447 869, 1 грн х2х9,5/100%/365х93 = 21 681,77 грн.
Пеня по процентах: 103 289,9 х2х6,5/100%/365х93= 5 000,36 грн.
З 17.07.2014 р. по 12.11.2014 р. - 119 днів, облікова ставка НБУ - 12,5, розрахункова - 25:
Пеня по тілу кредиту: 447 869, 1 грн х2х12,5/100%/365х119 = 36 504,40 грн.
Пеня по процентах: 103 289,9 х2х12,5/100%/365х119= 8 418,83 грн.
З 13.11.2014 р. по 27.11.2014 р. - 15 днів, облікова ставка НБУ - 14, розрахункова - 28:
Пеня по тілу кредиту: 447 869, 1 грн х2х14/100%/365х15 = 5153,56 грн.
Пеня по процентах: 103 289,9 х2х14/100%/365х15= 1188,54 грн. 
Таким чином, розмір пені по тілу кредита за період з 27 листопада 2013 року по 27 листопада 2014 року складає 41 657,96 ргн, а розмір пені по процентах за період з 27 листопада 2013 року по 27 листопада 2014 року складає 19 721,29 грн., що підлягає стягненню з відповідачів.
Оскільки, заочне рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 травня 2016 року в апеляційному порядку оскаржене лише  позичальником ОСОБА_1 , а інші відповідачі, які є поручителями не скористалися своїм правом на оскарження рішення суду в апеляційному порядку, апелянт не має повноважень щодо представництва поручителів, тому не може виступати в їх інтересах, а відтак доводи його апеляційної скарги щодо припинення поруки не приймаються апеляційним судом.
З огляду на викладене колегія суддів вважає, що ухвалюючи рішення, суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи та неправильно застосував норми матеріального права в частині строків позовної давності, що відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України, є підставами для його скасування із прийняттям нової постанови про часткове задоволення позову.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України,
                                              п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» задовольнити частково.
Рішення (заочне) Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 травня 2016 року в частині задоволення позову у повному обсязі, стягнення процентів та пені  скасувати.
В цій частині ухвалити нове рішення, яким позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,  реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб-платників податків НОМЕР_3 , місце проживання АДРЕСА_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб-платників податків НОМЕР_4 , місце проживання АДРЕСА_2 , на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», код ЄДРПОУ 09807750, адреса місцезнаходження вул. Андріївська, 2/12 м. Київ, заборгованість за договором кредиту №11040765000 від 14.09.2006 року  по процентам в розмірі 6 901, 22 доларів США (шість тисяч дев`ятьсот один долар двадцять два центи)   та пеню по тілу кредиту за період з 27 листопада 2013 року по 27 листопада 2014 року в розмірі 41 657,96 грн (сорок одну тисячу шістсот п`ятдесят сім гривень дев`яносто шість копійок), пеню по процентах за період з 27 листопада 2013 року по 27 листопада 2014 року в розмірі 19 721,29 грн. (дев`ятнадцять тисяч сімсот двадцять одну гривню двадцять дев`ять копійок).
Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,  реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб-платників податків НОМЕР_3 , місце проживання АДРЕСА_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб-платників податків НОМЕР_5 , місце проживання АДРЕСА_4 , на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», код ЄДРПОУ 09807750, адреса місцезнаходження вул. Андріївська, 2/12 м. Київ, заборгованість  за договором кредиту №11040765000 від 14.09.2006 року  по процентам в розмірі 6 901, 22 доларів США (шість тисяч дев`ятьсот один долар двадцять два центи)   та пеню по тілу кредиту за період з 27 листопада 2013 року по 27 листопада 2014 року в розмірі 41 657,96 грн (сорок одну тисячу шістсот п`ятдесят сім гривень дев`яносто шість копійок), пеню по процентах за період з 27 листопада 2013 року по 27 листопада 2014 року в розмірі 19 721,29 грн. (дев`ятнадцять тисяч сімсот двадцять одну гривню двадцять дев`ять копійок).
Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,  реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб-платників податків НОМЕР_3 , місце проживання АДРЕСА_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання АДРЕСА_5 , на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», код ЄДРПОУ 09807750, адреса місцезнаходження вул. Андріївська, 2/12 м. Київ, заборгованість за договором кредиту №11040765000 від 14.09.2006 року  по процентам в розмірі 6 901, 22 доларів США (шість тисяч дев`ятьсот один долар двадцять два центи)   та пеню по тілу кредиту за період з 27 листопада 2013 року по 27 листопада 2014 року в розмірі 41 657,96 грн (сорок одну тисячу шістсот п`ятдесят сім гривень дев`яносто шість копійок), пеню по процентах за період з 27 листопада 2013 року по 27 листопада 2014 року в розмірі 19 721,29 грн. (дев`ятнадцять тисяч сімсот двадцять одну гривню двадцять дев`ять копійок).
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду  протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Судді:                                                                                                             І.О. Максюта
                                                                                                                        Л.В. Василишин
                                                                                                                        Г.П. Мелінишин
Повний текст постанови  складено 22 квітня 2021 року.