УХВАЛА

13 травня 2021 року 
м. Київ
справа № 640/28091/20
адміністративне провадження № К/9901/16985/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Шевцової Н.В.,
суддів: Данилевич Н.А., Мацедонської В.Е.
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 лютого 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2021 року у справі №640/28091/20 за позовом ОСОБА_1 до Солом`янського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Солом`янського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача з невідновлення виконавчого провадження № 21136733 за виконавчим листом Окружного адміністративного суду м. Києва від 31.01.2010 № 4/573;
- зобов`язати відповідача відновити виконавче провадження № 21136733 за виконавчим листом Окружного адміністративного суду м. Києва від 31.01.2010 №4/573 шляхом винесення відповідної постанови;
- заборонити відповідачу закінчувати виконавче провадження № 21136733 без виплати боржником (військовою частиною НОМЕР_1 ) позивачу грошової компенсації замість предметів речового майна за період його служби з 22.05.2008 по 31.12.2008 в загальній сумі 1 639, 15 грн.;
- зобов`язати відповідача здійснити виконавчі дії у виконавчому провадженні №21136733 з повного виконання судового рішення за виконавчим листом Окружного адміністративного суду м. Києва від 31.01.2010 № 4/573 шляхом примушення боржника (військову частину НОМЕР_1 ) виплатити позивачу грошову компенсацію замість предметів речового майна за період його служби з 22.05.2008 по 31.12.2008 в загальній сумі 1 639,15 грн.
22 лютого 2021 року рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2021 року, позов задоволено частково. 
Визнано протиправною бездіяльність Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві щодо невчинення виконавчих дій в частині відновлення виконавчого провадження № 21136733; 
Зобов`язано Солом`янський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві вчинити виконавчі дії в частині відновлення виконавчого провадження № 21136733.
В решті позовних вимог відмовлено.
На зазначені рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду позивачем подано касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 11 травня 2021 року.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Водночас, відповідно до частини третьої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
У свою чергу, стаття 287 КАС України регулює особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.
Предметом розгляду даної справи є визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії органом державної виконавчої служби в рамках здійснення виконавчого провадження. 
За такого правового врегулювання та обставин справи оскарження ухвалених у цій адміністративній справі судових рішень у касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд відповідної касаційної скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм.
Оскаржуючи судові рішення у справі щодо визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії органом державної виконавчої служби в рамках здійснення виконавчого провадження, особливості провадження якої регулюються статтею 287 КАС України, заявник касаційної скарги не зазначає, що ця касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Проаналізувавши встановлені судами обставини справи, предмет спору та обраний позивачем спосіб захисту його прав, доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про те, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду цієї касаційної скарги не матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики у цій категорії адміністративних справ.
На підставі викладеного Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем “розумних обмежень” в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Аналіз правових норм та обставин справи доводить про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.
На підставі викладеного, керуючись статтею 287, частиною третьою статті 333 КАС України, Суд 
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 лютого 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2021 року у справі №640/28091/20 за позовом ОСОБА_1 до Солом`янського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                Н.В. Шевцова
Судді                                                                                                    Н.А. Данилевич 
                                                                                                    В.Е. Мацедонська