УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №296/10517/20 Головуючий у 1-й інст. Аксьонов В. Є. 
Категорія ст. 124 КУпАП  Доповідач Ляшук В. В. 

ПОСТАНОВА

        08 квітня 2021 року м.Житомир
       Суддя Житомирського апеляційного суду Ляшук В.В. з участю секретаря Кусковської Т.А., особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 , захисника Загоруйка В.І., потерпілого ОСОБА_2 розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 

в с т а н о в и в :

Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 26 січня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454 грн.

       Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 27 листопада 2020 р. о 07 год. 57 хв., в м. Житомирі, по вул. В. Бердичівській, поблизу будинку №4/11, керуючи транспортним засобом Skoda Octavia номерний знак НОМЕР_1 , вчинив виїзд на регульоване перехрестя на заборонений, жовтий, сигнал світлофора, не забезпечивши безпеку маневру-поворот ліворуч, опинився на смузі зустрічного руху та вчинив зіткнення з транспортним засобом Skoda Octavia номерний знак НОМЕР_2 . В результаті ДТП транспортні засоби механічно пошкоджені.

Не погоджуючись з судовим рішенням ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, скасування постанови суду та закриття провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та захисника на підтвердження доводів апеляційної скарги, пояснення потерпілого ОСОБА_2 , який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала з таких підстав.

Перегляд постанови судді у справі про адміністративне правопорушення здійснюється відповідно до положень ст. 294 КУпАП.
Так, згідно ч. 2 ст. 294 КУпАП України, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Зазначені положення Закону регламентують, що початок строку на апеляційне оскарження постанови суду розраховується з дня її винесення.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова суду винесена та проголошена 26 січня 2021 року за участю захисника Єсіна П.С. (а.с. 17-18)
Згідно розписки, яка міститься в матеріалах справи, копію постанови суду ОСОБА_1 отримав 12 лютого 2021 року. (а.с. 20)

Апеляційна скарга подана ОСОБА_1 , після закінчення строку, передбаченого ч. 2 ст. 294 КУпАП, а зокрема лише 09.03.21 року, через відділення поштового зв`язку, згідно часу її складання зазначеному у скарзі (09.03.21), поштового конверту та трекінгу «Укрпошти» (а.с. 22- 33)

В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 зазначає, що він не мав можливості своєчасно подати апеляційну скаргу, оскільки копію судового рішення отримав в кінці лютого 2021 року, інших поважних причин не вказує.

Однак, з огляду на вищезазначені обставини такі доводи клопотання є безпідставними, оскільки отримавши 12 лютого 2021 року постанову суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу до суду лише через 24 дні. 

Зазначені обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 мав достатньо часу для того, щоб організувати свій захист та своєчасно у визначений законом строк оскаржити постанову суду.

Прецедентна практика ЄСПЛ щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод визначає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (справа «Станков проти Болгарії» від 12.07.2007 року).

Принцип юридичної визначеності є одним із суттєвих елементів принципу верховенства права. В його основі лежить положення res judicata (вирішена справа), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися. Іншими словами, цей принцип гарантує остаточність рішень («що вирішено вирішено і не має переглядатися до безмежності»). Цей принцип має різні прояви. Зокрема, він є одним з визначальних принципів «доброго врядування» і «належної адміністрації» (встановлення процедури і її дотримання), частково співпадає з принципом законності (чіткість і передбачуваність закону, вимоги до «якості» закону).

За таких обставин, ОСОБА_1 не наведено поважних причин, які перешкоджали йому своєчасно подати апеляційну скаргу на судове рішення, а отже апеляційний суд підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження не вбачає. 

На підставі наведеного, керуючись ч. 2 ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Корольовського районного суду м. Житомира від 26 січня 2021 року щодо нього відмовити та повернути йому апеляційну скаргу.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського
 
       апеляційного суду                                                         В.В. Ляшук