КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
 
Справа №753/1753/16                                      Головуючий у 1 інстанції Колесник О.М.
Провадження №22-ц/824/3448/2021               Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.
 
06 квітня 2021 року                                                                                                 м. Київ
 
Київський апеляційний суд. Колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:               
Головуючого судді                                          Гаращенка Д.Р.
суддів                                                       Сліпченка О.І., Сушко Л.П.,
за участю секретаря                                       Пітенко І.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою адвоката Островської Юлії Вікторівни представника ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 21 грудня 2020 року в справі за заявою ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики,-
 
                                                     ВСТАНОВИЛА:
 
Боржник ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про визнання виконавчого листа  таким, що не підлягає виконанню.
Свою заяву обґрунтував тим, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 03 червня 2016 року, яке набрало законної сили 21 червня 2016 року,було стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 154 346 489 грн 21 коп. заборгованості за договором позики.
22 червня 2016 року Дарницьким районним судом м. Києва було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнутої заборгованості.
04 липня 2017 року відділом примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України було повернуто виконавчий лист стягувачу без прийняття до виконання на підставі п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».
11 липня 2017 року стягувач ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про виправлення помилки у виконавчому документі. 
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 24 липня 2017 року було виправлено допущену помилку у виконавчому листі від 22 червня 2016 року, доповнивши його інформацією про дату народження боржника ОСОБА_2 та виправлено номер справи.
Однак, на даний час у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Бердара М.М. перебуває виконавче провадження №62224643 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вказаної заборгованості за виконавчим листом, виданим 09 жовтня 2019 року на підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 3 червня 2016 року.
Оскільки, виконавчий лист виданий 22 червня 2016 року не є втраченим, він існує і може бути пред`явлений до виконання, тому виконавчий лист виданий 09 жовтня 2019 року по тій же самій справі є таким, що не підлягає виконанню.
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 21 грудня 2020 року заяву ОСОБА_2 було задоволено. 
Визнано виконавчий лист №753/1753/16, виданий Дарницьким районним судом м.Києва 19 жовтня 2019 року на підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 3 червня 2016 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 154 346 489 грн. 21 коп. заборгованості за договором позики таким, що не підлягає виконанню.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, адвокат Островська Ю.В. представник ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.
Просила скасувати ухвалу суду першої інстанції у задоволенні заяви ОСОБА_2 відмовити повністю.  
В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що судом першої інстанції порушено конституційні норми щодо незворотності дії в часі законів та нормативно правових актів застосувавши процесуальну норму яка втратила свою силу за два роки до видачі Дарницьким районним судом виконавчого листа від 09 жовтня 2019 року.
Вважає, що судом першої інстанції не було аргументовано висновок про помилковість видачі виконавчого листа від 09 жовтня 2019 року по справі №753/1753/16.
Судом першої інстанції не було встановлено юридичних або фактичних обставин, які не уможливлюють виконання боржником зобов`язання по погашенню боргу.
Вважає, що  визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можливо виключно для захисту інтересів боржника у випадках, коли з певних правових причин боржником не повинно виконуватись зобов`язання за виконавчим листом, коли зобов`язання є відсутнім.
29 січня 2021 року адвокат Костенко І.А. подала відзив на апеляційну скаргу, вважає вимоги апелянта безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.
У судовому засіданні адвокати Костенко І.А. та Богушко О.В. представники ОСОБА_2 просили відхилити апеляційну скаргу, ухвалу суду залишити без змін.
Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка у судове засідання сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про день, час та місце розгляду справи не перешкоджає розгляду справи.
Вислухавши доповідь судді-доповідача, представників ОСОБА_2 , вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 03 червня 2016 року було стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4   на користь ОСОБА_1 154 346 489 грн 21 коп. заборгованості за договором позики (т.2 а.с.150-153). 
Рішення набрало законної сили 21 червня 2016 року.
22 червня 2016 року Дарницьким районним судом м. Києва було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 154 346 489 грн 21 коп. заборгованості за договором позики (т. 2 а.с.178).
4 липня 2017 року Відділом примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України виконавчий лист було повернуто стягувачу без прийняття до виконання на підставі п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.166-167). 
11 липня 2017 року стягувач ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про виправлення помилки у виконавчому документі. 
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 24 липня 2017 року допущену у виконавчому листі від 22 червня 2016 року помилку було виправлено, доповнивши його інформацією про дату народження боржника ОСОБА_2 та виправлено номер справи (т.2 а.с.175-176).
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Як регламентує п. 1 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження», який діяв на день 22 червня 2016 року і втратив чинність 05 січня 2017 року, підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: виконавчі листи, що видаються судами.
Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України (яка діяла до 15.12.2017 року) за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист. За змістом ч.1, ст.370 ЦПК України тієї ж редакції замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат.
Таким чином, діючим на час видачі виконавчого листа законодавством було передбачено видачу стягувачу тільки одного виконавчого листа, а в разі його втрати суд мав право видати дублікат виконавчого листа.
Судом встановлено, що на даний час у приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Бердара М.М. перебуває виконавче провадження №62224643 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вказаної заборгованості за виконавчим листом, виданим 9 жовтня 2019 року (а.с.216) на підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 03 червня 2016 року, відкрите постановою про відкриття виконавчого провадження від 1 червня 2020 року (а.с.217).
У матеріалах справи наявний оригінал виконавчого листа, виданого судом 22 червня 2016 року (а.с.178).
Крім того в матеріалах даної цивільної справи знаходиться оригінал виконавчого листа, виданого Дарницьким районним судом м. Києва 04 серпня 2017 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 154 346 489 грн 21 коп. заборгованості за договором позики.
Колегія суддів встановила, що на момент розгляду заяви існує 3 оригінали виконавчих листів про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 154 346 489 грн 21 коп. заборгованості за договором позики, що суперечить чинному законодавству.
Згідно з ч. 1, 2 ст.432 ЦПК України (діючого з 15.12.2017 року) суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. 
Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки виконавчий лист, виданий Дарницьким районним судом м. Києва 22 червня 2016 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 154 346 489 грн 21 коп. заборгованості за договором позики існує і знаходиться в матеріалах справи (а.с.178) і не є втраченим, а виконавче провадження було відкрите 01 червня 2020 року за рішенням суду від 03 червня 2016 року на підставі виконавчого листа, виданого Дарницьким районним судом м. Києва 19 жовтня 2019 року, який на думку колегії суддів було видано помилково, виконавчий лист, виданий Дарницьким районним судом м. Києва 19 жовтня 2019 року, підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.
Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апелянта з приводу застосування судом першої інстанції норм права за часом та вважає, що суд першої інстанції вірно застосував відповідні норми, які діяли на час набрання законної сили рішення Дарницького районного суду м. Києва від 03 червня 2016 року та видачі виконавчого листа 22 червня 2016 року.
Також колегія суддів зазначає, що законом не передбачено видача декількох виконавчих листів за рішенням суду з будь яких підстав. 
Виправлення описки або помилки у виконавчому листі не надає права на видачу нового виконавчого листа в замін виправленого.
Враховуючи викладене колегія суддів вважає, що апеляційна скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.  
Керуючись ст. 268, 367, 375, 381, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,- 
 
ПОСТАНОВИЛА :
 
Апеляційну скаргу адвоката Островської Юлії Вікторівни представника ОСОБА_1 без задоволення. 
Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 21 грудня 2020 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови складено 09 квітня 2021 року.
 
Головуючий                                                                                    Д.Р. Гаращенко   

Судді                                                                                                Л.П. Сушко

                                                                                                         О.І. Сліпченко