Ухвала
Іменем України 
 
25 травня 2021 року
м. Київ
справа № 712/13890/15
провадження № 61-6202ск21
Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:  Воробйової І. А. (суддя-доповідач),                Лідовця Р. А., Черняк Ю. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Новік Владислав Ігорович на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 05 квітня 2021 року про відмову                 у відкритті апеляційного провадження у справі за позовом  ОСОБА_1  до  ОСОБА_2  про звернення стягнення на предмет іпотеки,   
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 05 квітня 2021 року  відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 січня 2016 року                  у справі за позовом  ОСОБА_1  до  ОСОБА_2  про звернення стягнення на предмет іпотеки.
До Верховного Суду  у квітні 2021 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Новік В. І., подав касаційну скаргу на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 05 квітня 2021 року, у якій заявник просить скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу до апеляційного суду для вирішення питання відкриття провадження.

Ухвалою Верховного Суду від 27 квітня 2021 року касаційну скаргу                          ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Новік В. І., залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.
У квітні 2021 року заявником усунуто недоліки.
Розглянувши доводи касаційної скарги, оскаржуване судове рішення, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для відкриття касаційного провадження у цій справі. 
Пунктом 3 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є очевидно необґрунтованою, правильне застосування апеляційним судом норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.
Такого висновку суд дійшов з огляду на таке.
 
Відповідно до частини другої  статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження                     у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.
Cуд апеляційної інстанції встановив, що оскаржувана ухвала прийнята                        13 січня 2016 року, надіслано судом до реєстру 13 січня 2016 року, зареєстровано 14 січня 2016 року, оприлюднено 18 січня 2016 року,              ОСОБА_1 про розгляд справи був повідомлений належним чином,                             в матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення про вручення повістки на 13 січня 2016 року, апеляційна скарга подана 31 березня                 2021 року, тобто після спливу одного року з моменту оголошення оскаржуваного судового рішення. Отже, апеляційний суд дійшов правильного висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження. 
Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають.
Отже, оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, постановленим із додержанням норм процесуального права, підстави для його скасування відсутні.
Керуючись частиною четвертою, п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Новік Владислав Ігорович на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 05 квітня 2021 року про відмову                 у відкритті апеляційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1  до  ОСОБА_2  про звернення стягнення на предмет іпотеки,    відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові. 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді                                                                                                            І. А. Воробйова
                                                                                                               
                                                                                                                        Р. А. Лідовець
                                                                                                                
                                                                                                                        Ю. В. Черняк