ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

14 квітня 2021 року                                                                        м. Чернівці
справа № 725/6804/19
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого        Владичан А. І. 
суддів: Литвинюк І.М., Перепелюк І.Б.
секретар Скрипка С.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання розписки недійсною, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12 лютого 2021 року, (головуючий у 1-й інстанції Смотрицький В.Г.),-

В С Т А Н О В И В :

      У грудні 2019 року ОСОБА_2 , від імені якого діє  ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про стягнення з  ОСОБА_1 безпідставно збережених грошових коштів.
У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з зустрічним позовом до відповідача ОСОБА_2  про визнання розписки недійсною.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 10 липня 2020 року в задоволенні позову ОСОБА_2 та зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено в повному обсязі.
Постановою Чернівецького апеляційного суду від 30 вересня 2020 року вказане рішення суду першої інстанції залишено без змін. 
22 грудня 2020 року ОСОБА_1 , звернулася до Шевченківського районного суду м. Чернівці із заявою про ухвалення додаткового рішення в справі, в якій просила вирішити питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 24000 гривень, які нею були понесені при розгляді даної справи.
________________________________________________________________________
Провадження 22з/822/373/21 
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12 лютого 2021 року заяву  ОСОБА_1  про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу, залишено без розгляду.
Не погоджуючись із вказано ухвалою суду  ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що договір на правничу допомогу з адвокатом Кошман І.В. був розірваний в односторонньому порядку, про що було належним чином повідомлено районний суд, тому вважає, що вона не могла використати своє законне право на відшкодування витрат на правничу допомогу.
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 адвокат Поклітар Гана Олександрівна посилається на те, що представник сторони відповідача у день постановлення рішення по суті спору був у суді, був обізнаний про розгляд справи так як було подано заяву про завершення справи у її відсутності. Строки подання розрахунку витрат на правничу допомогу закінчились по цій справі, і з 17 липня 2020 року почався перебіг строків вчинення процесуальних дій. Заява про розподіл витрат з`явилася після закінчення строків на касаційне оскарження рішення апеляційного суду аж 22 грудня 2020 року.
Зазначає, що строки на подання заяви про розподіл витрат на правничу допомогу пропущені безпідставно, клопотання про поновлення строків не заявлялось. Усі дії, вчинені представником або вчинені із пропуском встановленого судом чи законом строку мають наслідки для сторони, яку ця особа представляє.
Просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги за безпідставністю, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. Вирішити питання розподілу судових витрат у зв`язку із розглядом цієї апеляційної скарги.
Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, з наступних підстав.  
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 59 Конституції України визначено, кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Частиною 2 ст. 15 ЦПК України визначено, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Згідно з частинами 1-4 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до статті 28 Правил адвокатської етики, затверджених звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини.
На підтвердження складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Згідно правил пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в задоволенні позову - на позивача.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. 
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 , в судове засідання 10 липня 2020 року, в день постановлення рішення суду, не з`явились, від представника надійшла заява про розгляд справи у їхній відсутності, тобто відповідно до зазначених вище вимог процесуального закону, перед судовими дебатами, в суді першої інстанції, ні ОСОБА_1 , ні її представник ОСОБА_4 не зробили відповідної заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, що підтверджується протоколом судового засідання від 10 липня 2020 року (а.с.96).
Крім того, під час звернення до суду із зустрічною позовною заявою представник позивача не надала суду орієнтовний розрахунок витрат на правничу допомогу, під час розгляду справи також таких доказів надано не було, а також перед завершенням розгляду справи не повідомила суд про те, що протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду нею буде подано докази з приводу наданої правничої допомоги.
Заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення надійшла до суду першої інстанції 22 грудня 2020 року, тобто з пропуском всіх процесуальних строків. 
Доводи апеляційної скарги щодо розірвання в односторонньому порядку з адвокатом Кошман І.В. договору про надання правової допомоги, не підтверджені належним та допустимими доказами, а також не дають підстав для звернення до суду із заявою про винесення додаткового рішення із пропуском процесуальних строків.
Клопотань про поновлення строку звернення із заявою про ухвалення додаткового рішення ОСОБА_1 не заявлялось, і підстав для постановлення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу по цивільній справі № 725/6804/20, колегія суддів не вбачає. 
Оскільки ОСОБА_1 та її представником ОСОБА_4 , в порушення вимог ч.8 ст.141 ЦПК України до закінчення судових дебатів у справі не заявлено клопотання по стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, поданою після винесення рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374, частини 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції має бути залишено без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.

      Ухвалу  Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12 лютого 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складений 14 квітня 2021 року.

Головуючий А.І. Владичан

Судді: І.М. Литвинюк

І.Б. Перепелюк