УКРАЇНА
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 680/7/21
Провадження № 22-ц/4820/742/21

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

18 травня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії
суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Купельського А.В., Янчук Т.О.,
       секретар        судового засідання        Шевчук Ю.Г.,
       з участю        позивачки         ОСОБА_1 ,
               представника позивачки         ОСОБА_2 ,
               відповідача         ОСОБА_3 ,
               представника відповідача         ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення батьківства за апеляційною скаргою  ОСОБА_3 на рішення Новоушицького районного суду Хмельницької області від 24 лютого 2021 року,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з уточненим у подальшому позовом до  ОСОБА_3 про встановлення батьківства.
ОСОБА_1 зазначила, що з квітня 2001 до 2009 року вона проживала разом із ОСОБА_5 однією сім`єю без реєстрації шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася дочка ОСОБА_6 . За відсутності спільної заяви батьків запис про батька дитини в книзі записів народжень проведений за вказівкою матері. ОСОБА_5 визнавав своє батьківство щодо дочки та опікувався нею, водив дитину до дитячого садочку та школи, доглядав і бавив її. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер, внаслідок чого відкрилася спадщина, на дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а також майно, яке залишилося після смерті його матері, ОСОБА_7 . За життя ОСОБА_5 склав заповіт на користь ОСОБА_3 , натомість ОСОБА_6 як неповнолітня дочка спадкодавця набула право на обов`язкову частку у спадщині. ОСОБА_6 не може оформити право на спадщину через недоведеність її родинних відносин із померлим батьком.
За таких обставин ОСОБА_1 просила суд встановити батьківство ОСОБА_5 відносно неповнолітньої ОСОБА_6 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Новоушицького районного суду Хмельницької області від 24 лютого 2021 року позов задоволено.
Встановлено батьківство ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка народилась у с. Косиківці, Новоушицького району, Хмельницької області, актовий запис про народження №3, зроблений 9 серпня 2003 року Косиковецькою сільською радою Новоушицького району Хмельницької області.
Стягнуто з  ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 908 грн судового збору.
Суд виходив з того, що батьківство ОСОБА_5 щодо неповнолітньої ОСОБА_6 підтверджується сукупністю зібраних доказів.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в позові посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що батьківство ОСОБА_5 відносно неповнолітньої ОСОБА_6 не доведено, а суд першої інстанції не з`ясував усі обставини справи, не дав належної оцінки дослідженим доказам і дійшов помилкового висновку про обґрунтованість позову.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін, указуючи на його законність та обґрунтованість.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Частиною 1 статті 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Заслухавши учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

З квітня 2001 року до 2009 року ОСОБА_5  і ОСОБА_1  проживали однією сім`єю, вели спільне господарство та мали спільний бюджет, але не перебували у шлюбі між собою.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1  народила дочку ОСОБА_6 .
Запис про батька дитини у книзі записів народжень проведено в порядку, передбаченому ст. 55 Кодексу про шлюб та сім`ю Української РСР (далі – КпШС Української РСР), який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, а саме за прізвищем і вказівкою матері.
21 червня 2018 року ОСОБА_5 склав заповіт, посвідчений Новоушицькою селищною радою Хмельницької області (реєстраційний №14/14), яким усе своє майно заповів ОСОБА_3 .
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер, внаслідок чого відкрилася спадщина на земельні ділянки та житловий будинок із надвірними будівлями. ОСОБА_3 прийняв цю спадщину в установленому порядку.
Постановою приватного нотаріуса Новоушицького районного нотаріального округу Кохан О.В. від 28 грудня 2020 року відмовлено ОСОБА_6 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 через недоведеність її родинних відносин із померлим.

Застосовані норми права

Частиною 3 статті 51 Конституції України встановлено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Відповідно до ст. 51 КпШС Української РСР взаємні права та обов`язки батьків і дітей ґрунтуються на походженні дітей, засвідченому у встановленому законом порядку.
В силу ст. 53 КпШС Української РСР походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір`ю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану.  В разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття.  При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

За змістом статті 53 КпШС Української РСР законом визначено чотири юридично значимі обставини встановлення батьківства, кожна з яких є необхідною і достатньою для задоволення позову: 1) спільне проживання та ведення спільного господарства батьками дитини до її народження; 2) спільне виховання батьками дитини; 3) спільне утримання батьками дитини; 4) визнання батьківства батьком дитини.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 13 постанови від 12 червня 1998 року №16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України», яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, згідно зі ст. 53 КпШС підставою для встановлення батьківства (факту батьківства) може бути не сам по собі факт біологічного походження дитини, а фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, або ж докази, що достовірно підтверджують визнання особою батьківства.
Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття.
Спільне виховання дитини має місце, коли вона проживає з матір`ю та особою, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, або коли ця особа спілкується з дитиною, проявляє батьківську турботу щодо неї.
Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги.
Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини .
Зібрані докази, зокрема: показання свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ; довідка Новоушицької селищної ради Хмельницької області від 23 грудня 2020 року №390; світлини, - достовірно та об`єктивно вказують на те, що до народження дитини ОСОБА_5 і ОСОБА_1 спільно проживали та вели спільне господарство в с. Косиківці, Новоушицького району, Хмельницької області, між ними існували відносини, притаманні подружжю. У подальшому ОСОБА_5 і ОСОБА_1 спільно виховували та утримували дочку, ОСОБА_5 спілкувався з малолітньою ОСОБА_6 і проявляв батьківську турботу про неї, надавав допомогу в утриманні дитини. Також ОСОБА_5 визнавав своє батьківство відносно неповнолітньої ОСОБА_6 , а та визнавала його своїм батьком.
Встановивши ці обставини, суд першої інстанції правомірно керувався тим, що батьківство ОСОБА_5 щодо неповнолітньої ОСОБА_6 є доведеним.
Посилання ОСОБА_3 на неналежну оцінку судом досліджених доказів не відповідають фактичним обставинам справи. При цьому суд апеляційної інстанції не приймає до розгляду додані ОСОБА_3 до апеляційної скарги довідки та світлини (а.с. 77, 79, 81, 83-90, 141), а також додані ОСОБА_1 до відзиву на апеляційну скаргу колективні заяви мешканців с. Косиківці, Новоушицького району, Хмельницької області та письмові пояснення ОСОБА_11 (а.с. 118-120, 125-126), оскільки зазначені письмові докази подані відповідачем без дотримання вимог ст.ст. 83, 367 ЦПК України.
Суд першої інстанції правильно визначився з правовими нормами, які регулюють спірні правовідносини. Доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального права є необґрунтованими.

3.Висновки суду апеляційної інстанції

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_3 залишити без задоволення, а рішення Новоушицького районного суду Хмельницької області від 24 лютого 2021 року – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19 травня 2021 року.

Судді:        О.І. Ярмолюк

       А.В. Купельський

       Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції – Олійник А.О.
Доповідач – Ярмолюк О.І.                                                        Категорія 51