УХВАЛА

20 травня 2021 року 
м. Київ
справа № 815/39/17
адміністративне провадження № К/9901/12341/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Олендера І.Я., 
суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.02.2021 у справі №815/39/17 за адміністративним позовом Білгород-Дністровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, 
в с т а н о в и в:
У провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходилась справа за адміністративним позовом Білгород-Дністровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 979,59грн. 
За результатом розгляду справи, ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 08.10.2020 заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про встановлення способу або порядку виконання судового рішення - задоволено. Постановлено встановити спосіб та порядок виконання ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 28.10.2019 по справі №815/39/17 в частині стягнення коштів на користь ОСОБА_1 - шляхом стягнення з рахунків Головного управління ДПС в Одеської області (адреса: вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, код ЄДРПОУ 43142370) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) безпідставно одержаної стягувачем за виконавчим листом Одеського окружного адміністративного суду від 23.02.2017 по справі №815/39/17 заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 979,59грн (дев`ятсот сімдесят дев`ять гривень п`ятдесят дев`ять копійок).
П`ятий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 24.02.2021, визнавши неповажними причини пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження, відмовив у відкритті апеляційного провадження за її апеляційною скаргою на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 08.10.2020 по справі за позовом Білгород-Дністровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Не погодившись з рішенням суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження, ОСОБА_1 05.04.2021 звернулась з касаційною скаргою до Верховного Суду. Обґрунтовуючи касаційну скаргу, відповідач посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права. Зокрема, скаржгик вказує на незаконність прийняття П`ятим апеляційним адміністративним судом рішення, яке, зважаючи на відсутність законних підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження, перешкоджає подальшому провадженню у справі. 
Ухвалою Верховного Суду від 16.04.2021 касаційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без руху з мотивів її невідповідності вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Цією ж ухвалою відповідачу визначено строк на усунення виявлених судом недоліків, тривалістю у десять днів з дня отримання копії даної ухвали, впродовж якого особа має право усунути недоліки касаційної скарги та надати суду касаційну скаргу викладену державною (українською) мовою, із зазначенням у чому саме полягає порушення судом норм процесуального права з наданням обґрунтувань таких порушень.
На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 16.04.2021 про залишення касаційної скарги без руху, на адресу суду 05.05.2021 від  ОСОБА_1 надійшов лист із долученням до нього: 
- заяви про виконання вимог ухвали суду касаційної інстанції з виправлення недоліків касаційної скарги;  
- касаційної скарги  ОСОБА_1 на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.02.2021 у справі №815/39/17 викладена державною (українською) мовою; 
- уточненої заяви про стягнення на користь касатора з ГУПФУ понесених обов`язкових витрат з розгляду касаційної скарги по справі №815/39/17.
Оскільки заявником усунуто недоліки, які стали підставою для залишення касаційної скарги без руху, касаційна скарга вважається поданою у день її первинного подання до суду.
Вирішуючи питання щодо відкриття касаційного провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 , Судом з`ясовано наступні обставини.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 08.10.2020 заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про встановлення способу або порядку виконання судового рішення - задоволено.
Відповідно до частини першої статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Не погодившись з ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 08.10.2020 у справі №815/39/17, ОСОБА_1 оскаржила її в апеляційному порядку.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03.12.2020 апеляційну скаргу відповідача залишено без руху з мотивів її невідповідності вимогам статті 296 КАС України. Цією ж ухвалою відповідачу визначено строк впродовж якого особа має право усунути виявлені судом недоліки апеляційної шляхом подання апеляційної скарги разом із доданими до неї документами на державній мові або мові, якою володіє апелянт, разом із перекладом матеріалів на державну мову із їх копіями відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, із зазначенням відомостей, передбачених пунктами 3 та 5 частини другої статті 296 КАС України.
На виконання вимог вказаної ухвали на адресу П`ятого апеляційного адміністративного суду 04.01.2021 надійшло клопотання щодо забезпечення апелянту можливості подати апеляційну скаргу на російській мові. В обґрунтування своїх вимог апелянт послався на те, що не володіє державною мовою, у тому числі позбавлений можливості здійснити переклад апеляційної скарги чи скористатись правовою допомогою, з огляду на відсутність можливості виходити за межі свого житла без сторонньої допомоги через незадовільний стан здоров`я та відсутність коштів для прибуття у відповідне призначене місце. 
П`ятий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 06.01.2021 подану відповідачем  апеляційну скаргу повернув скаржнику у зв`язку з невиконанням останнім вимог ухвали від 03.12.2020, які стали підставою для залишення апеляційної скарги без руху.
Скориставшись наданим процесуальним правом повторного звернення до суду, ОСОБА_1 вдруге 21.01.2021, тобто з пропуском процесуального строку на апеляційне оскарження, було подано апеляційну скаргу на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 08.10.2020 у справі №815/39/17. Також відповідачем до апеляційної скарги було долучено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. В обґрунтування поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження відповідачем було вказано, що під час первинного звернення із апеляційною скаргою апелянтом не було пропущено строк апеляційного оскарження. Також, апелянт зазначив, що після повернення апеляційної скарги останній має право повторно звернутись із апеляційною скаргою, та фактично зазначає про незгоду із поверненням первинної апеляційної скарги. ОСОБА_1 також доводила наявність у неї визначеного у статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд. 
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2021 подану відповідачем апеляційну скаргу було залишено без руху з мотивів її невідповідності, серед іншого, вимогам статті 298 КАС України у зв`язку з тим, що апеляційна скарга подана з пропуском, визначеного статтею 295 КАС України, строку на апеляційне оскарження, а наведені особою у клопотанні про поновлення такого строку підстави не можуть бути визнані судом поважними. Цією ж ухвалою скаржнику визначено строк впродовж якого особа має право надати суду, серед іншого, обґрунтовану заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших причини пропуску строку, якщо такі є, з додання до неї доказів на підтвердження вказаних у заяві (клопотанні) обставин.
Суд апеляційної інстанції керувався тим, що ОСОБА_1 , у клопотанні про поновлення пропущеного строку, не наведено поважних причин його пропуску, які могли б бути визнані судом поважними. Зокрема, суд зазначив, що дотримання строків апеляційного оскарження при первинному зверненні до суду та бажання заявника реалізувати своє права на апеляційне оскарження судового рішення у даній справі після постановлення П`ятим апеляційним адміністративним судом ухвали від 06.01.2021 про повернення апеляційної скарги заявнику, не є безмовною підставою для поновлення пропущеного строку вдруге поданої апеляційної скарги та відкриття апеляційного провадження.
Також суд зауважив, що невиконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху не є поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження, оскільки не є такою, що не залежить від волі особи, яка подає апеляційну скаргу, і не надає такій особі права у будь-який необмежений час після сплину строку апеляційного оскарження реалізовувати право на апеляційне оскарження судового рішення.
Суд наголосив, що у випадку незгоди із ухвалою суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги заявнику, апелянт наділений процесуальним правом оскаржувати відповідну ухвалу в касаційному порядку, водночас подання повторно апеляційної скарги, без виправлення недоліків, які слугували підставою для повернення первинної апеляційної скарги, не свідчить про наявність поважних причин для поновлення строку апеляційного оскарження.
При цьому, прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд.
А тому, врахувавши факт подання відповідачем апеляційної скарги поза межами процесуального строку, встановленого законом для подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, суд дійшов висновку про необхідність залишення поданої ОСОБА_1 апеляційної скарги залишити без руху, з визначенням скаржнику строку для надання суду обґрунтованої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших причини пропуску строку, якщо такі є, з додання до неї доказів на підтвердження вказаних у заяві (клопотанні) обставин в порядку та спосіб, зазначений в мотивувальній частині цієї ухвали.
При цьому, суд роз`яснив апелянту, що у разі неусунення зазначених недоліків апеляційної скарги в частині подання апеляційної скарги на державній мові із зазначенням відомостей, передбачених пунктом 3 частини другої статті 296 КАС України, відповідно до статті 169 КАС України, скарга буде повернута скаржнику. У разі неподання скаржником у строк, визначений судом, заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження або якщо наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані судом неповажними - суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі.
До канцелярії П`ятого апеляційного адміністративного суду 17.02.2021 надійшла заява апелянта про відвід судді Коваля М.П. від розгляду апеляційної скарги по справі №815/39/17.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.02.2021 справу №815/39/17, за заявою апелянта, передано до відділу реєстрації та забезпечення автоматизованого розподілу справ П`ятого апеляційного адміністративного суду для визначення у порядку, встановленому частиною першою статті 31 КАС України судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, для вирішення питання щодо відводу судді Коваля М.П..
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.02.2021 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Коваля М.П. по справі за позовною заявою Білгород-Дністровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування відмовлено.
На виконання вимог ухвали від 29.01.2021 про залишення апеляційної скарги без руху, до суду 17.02.2021 від ОСОБА_1 надійшла заява про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій в обґрунтування поважності пропуску строку апеляційного оскарження скаржник повторно зазначає, що під час первинного звернення із апеляційною скаргою апелянтом не було пропущено строк апеляційного оскарження. Також, ОСОБА_1 вказує, що після повернення апеляційної скарги заявнику, останній має право повторно звернутись із апеляційною скаргою, яка була подана через чотири дні після отримання ухвали про повернення апеляційної скарги, та фактично зазначає про незгоду із поверненням первинної апеляційної скарги. Апелянт також вказує, що відповідач має право на справедливий суд, визначене у статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Таким чином, обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження відповідачем вказано причини попуску процесуального строку аналогічні тим, що були наведені ним при поданні апеляційної скарги, та які судом було визнано неповажними. Інших умотивованих доводів, які б підтверджували поважність підстав пропуску строку апеляційного оскарження ОСОБА_1 не наведено.
П`ятий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 24.02.2021, визнавши наведені відповідачем підстави пропуску строку апеляційного оскарження неповажними, відмовив у відкритті апеляційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 299 КАС України.
Відповідно до частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Верховний Суд дійшов висновку, що правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права при постановленні ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження є очевидним, розумні сумніви щодо їх застосування чи тлумачення відсутні. 
Відповідно до частини третьої статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. 
Якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження (пункт 4 частини перша статті 299 КАС України).
Враховуючи наведене, за результатами оцінки зазначених, у надісланому на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження підстав, суд може визнати їх поважними та відкрити апеляційне провадження або визнати такі підстави неповажними, у зв`язку з чим відмовити у відкритті апеляційного провадження.
Як зазначено вище, суд апеляційної інстанції ухвалою від 29.01.2021 визначив відповідачу достатній строк щодо надання, серед іншого, обґрунтованого клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження з наведенням інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції. Наведені відповідачем у клопотанні, надісланому на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, підстави пропуску строку апеляційного оскарження судом визнано неповажними, у зв`язку з чим у відкритті апеляційного провадження було відмовлено, що відповідає правильному застосуванню КАС України.
Зокрема, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження суд звернув увагу, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.
Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.
При вирішенні питання про поновлення строку суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку інтервалів часу: з моменту закінчення встановленого КАС України     строку апеляційного оскарження до дати звернення з апеляційною скаргою вперше; з моменту повернення вперше поданої апеляційної скарги/відмови у відкритті апеляційного провадження за вперше поданою апеляційною скаргою до дати повторного звернення з апеляційною скаргою і так далі.
Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними,   строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом     процесуальний     строк подання касаційної скарги. 
А тому, суд наголосив, що тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.
При цьому, суд обґрунтовано зазначив, що невиконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху не є поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження, оскільки не є такою, що не залежить від волі особи, яка подає апеляційну скаргу, і не надає такій особі права у будь-який необмежений час після сплину строку апеляційного оскарження реалізовувати право на апеляційне оскарження судового рішення.     
У випадку незгоди із ухвалою суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги, апелянт наділений процесуальним правом оскаржувати відповідну ухвалу в касаційному порядку, водночас, як правильно вказав П`ятий апеляційний адміністративний суд, подання повторно апеляційної скарги, без виправлення недоліків, які слугували підставою для повернення первинної апеляційної скарги, навіть у стислі строки після повернення апеляційної скарги, не свідчить про наявність поважних причин для поновлення строку апеляційного оскарження.
При цьому, прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд.
У справі «Пономарьов проти України» (рішення від 03 квітня 2008 року, заява №3236/03) Європейський суд з прав людини нагадав про необхідність розуміння права на справедливий розгляд судом з урахуванням принципу юридичної визначеності, який є одним із аспектів верховенства права. Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності.
Відтак, за відсутності у відповідача інших обґрунтувань поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, крім тих, яким вже П`ятим апеляційним адміністративним судом було надано правову оцінку, суд дійшов обґрунтованого висновку, що наведені апелянтом підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції є неповажними та не можуть свідчити про наявність підстав для поновлення строку апеляційного оскарження, а пропущений строк таким, що не підлягає поновленню.
Доводи касаційної скарги щодо встановлення судом апеляційної інстанції неправомірних обмежень у реалізації скаржником права на апеляційне оскарження судового рішення не спростовують вищенаведених висновків про очевидне правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права. 
При цьому, Верховний Суд вважає за необхідне зазначити, що звернення до апеляційного суду з апеляційною скаргою це право сторони, а не обов`язок, а тому, якщо особа вважає за необхідне скористатися своїм правом на апеляційне оскарження, реалізація зазначеного права повинна відбуватися із дотриманням порядку та строків встановлених положеннями КАС України. Зловживання процесуальними правами не допускається.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, П`ятий апеляційний адміністративний суд, визнавши наведені відповідачем підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження неповажними, дійшов умотивованого висновку про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1  на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 08.10.2020 у справі №815/39/17.
Згідно з пунктом 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Враховуючи викладене, суд касаційної інстанції дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.
Керуючись пунктом 5 частини першої, частини другої статті 333 КАС України, -
у х в а л и в:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.02.2021 у справі №815/39/17 за адміністративним позовом Білгород-Дністровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Направити копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                                                           І.Я. Олендер 
                                                                                                                                     І.А. Гончарова
                                                                                                                                    Р.Ф. Ханова