ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2021 року 
м. Київ
Справа №  911/1902/17 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Білоуса В.В. - головуючого, Васьковського О.В., Жукова С.В.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу  ОСОБА_1 
на ухвалу Північного апеляційного господарського суду 
від 16.02.2021
у складі колегії суддів: Сотнікова        С.В., (головуючого), Верховця   А.А., Остапенка О.М. 
у справі № 911/1902/17
за заявою боржника Товариства з обмеженою відповідальністю  "АЙС ТЕРМІНАЛ"
про банкрутство,-

ВСТАНОВИВ:
1. У провадженні Господарського суду Київської області перебуває справа                           № 911/1902/17 за заявою боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Айс термінал" про банкрутство, провадження в якій порушено ухвалою Господарського суду Київської області від 06.07.2017.

2. Постановою Господарського суду Київської області від 12.07.2017 визнано банкрутом Товариство з обмеженою відповідальністю "Айс термінал" та відкрито ліквідаційну процедуру.

3. Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

4. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2020 відкрито апеляційне провадження у справі № 911/1902/17; розгляд справи призначено на 12.01.2021.

5. АТ "Укрексімбанк" подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останнє просило відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 та застосувати до неї заходи процесуального примусу за зловживання процесуальними правами у вигляді накладення штрафу.

6. Також, АТ "Укрексімбанк" подало клопотання від 24.12.2020 № 0000603/20-222 про закриття апеляційного провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України у зв`язку з тим, що оскаржуване судове рішення не стосується прав, обов`язків та інтересів ОСОБА_1 .

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції 
7.  Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.02.2021 у справі                    № 911/1902/17 задоволено клопотання АТ "Укрексімбанк" про закриття апеляційного провадження. Закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Господарського суду Київської області від 12.07.2017 у справі                         № 911/1902/17 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Айс термінал". 

Рух касаційної скарги 
8. 19.02.2021 ОСОБА_1 звернулась через Північний апеляційний господарський суд до Верховного Суду із касаційною скаргою від 19.02.2021 на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 16.02.2021 у справі № 911/1902/17, підтвердженням чого є відбиток вхідного штампу Північного апеляційного господарського суду на першому аркуші касаційної скарги.

9. 22.02.2021 касаційну скаргу ОСОБА_1 від 19.02.2021 разом зі справою                         № 911/1902/17 у 13-ти томах надіслано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

10. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 у справі № 911/1902/17 визначено колегію суддів у складі: Білоуса В.В. (головуючого), Жукова С.В., Васьковського О.В., що підтверджується протоколом передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 25.02.2021.

11. Ухвалою Верховного Суду від 16.03.2021 відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, або розстрочення або зменшення його сплати частинами, чи перенесення його сплати на більш пізніший строк, за подання касаційної скарги на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 16.02.2021 у справі № 911/1902/17. Касаційну скаргу ОСОБА_1 від 19.02.2021 на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 16.02.2021 у справі   № 911/1902/17 залишено без руху на підставі ч. 2 ст. 292 ГПК України. Надано скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги до 31.03.2021 року шляхом надання суду оригіналу документу, що підтверджує сплату судового збору в розмірі 2    270,00 грн за подання касаційної скарги на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 16.02.2021 у справі № 911/1902/17; надано ОСОБА_1 можливість зазначити підставу (підстави), на якій (яких) нею подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) частиною другою статті 287 цього Кодексу підстави (підстав), та з відповідним обґрунтуванням такої (таких) підстави (підстав).     

12. ОСОБА_1 усунено недоліки касаційної скарги у встановлений ухвалою Верховного Суду термін.

13. Ухвалою Верховного Суду від 15.04.2021 у справі № 911/1902/17 відкрито касаційне провадження у справі № 911/1902/17 за касаційною скаргою ОСОБА_1 від 19.02.2021 на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 16.02.2021; призначено розгляд касаційної скарги ОСОБА_1 від 19.02.2021 на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 16.02.2021 у справі № 911/1902/17 в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Короткий зміст вимог касаційної скарги з узагальненими доводами особи, яка подала касаційну скаргу
14. Не погоджуючись з ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.02.2021, ОСОБА_1 подано касаційну скаргу, в якій вона просить скасувати оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції.

15. Аргументи касаційної скарги полягають у наступному.

15.1. Постанову Господарського суду Київської області від 12.07.2017, якою визнано банкрутом ТОВ "АЙС ТЕРМІНАЛ" та введено процедуру розпорядження майном прийнято неправомірно, з порушенням норм закону, що позбавило ОСОБА_1 можливості працювати та вчасно отримувати заробітну плату, внаслідок чого утворилась заборгованість по заробітній платі, яка є непогашеною.

15.2. Судом апеляційної інстанції  при винесенні оскаржуваного рішення порушено вимоги ст. 13 ГПК України (щодо рівності прав учасників щодо здійснення всіх прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом), ч. 2 ст. 74, ч. 5 ст. 236, п. 6 ч. 1 ст. 267,   ч. 2 ст. 269 ГПК України.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі
16. ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" подано відзив на касаційну скаргу, в якому останнє просить відмовити у задоволенні касаційної скарги, а оскаржувану ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 16.02.2021 залишити без змін.

17.  Аргументи, наведені у відзиві ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" полягають у наступному.

17.1. Заявником скарги не було надано суду апеляційної інстанції жодних документів, які б підтверджували її статус як учасника справи про банкрутство. Крім того, документів, які б підтверджували наявність заборгованості, а також трудові стосунки із боржником ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції також надано не було.

17.2. ОСОБА_1 не було доведено належними та допустимими доказами, що вона є учасником провадження у справі про банкрутство боржника, а також те, що постановою Господарського суду Київської області від 12.07.2017 були порушені її права, інтереси та (або) обов`язки, отже, вона не є особою, яка наділена правом на подання апеляційної скарги на постанову Господарського суду Київської області від 12.07.2017 про порушення провадження у справі про банкрутство боржника.

Позиція Верховного Суду
18. Колегія суддів, заслухавши доповідь судді - доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, перевіривши правильність застосування господарським судом апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
19. Відповідно статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

20. Суд касаційної інстанції саме в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.

21. Предметом касаційного оскарження у даній справі є ухвала суду апеляційної інстанції про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою                      ОСОБА_1 на постанову Господарського суду Київської області від 12.07.2017 у справі № 911/1902/17 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Айс термінал" на підставі пункту 3 частини 1 статті 264 ГПК України.

22. Приписами статті 129 Конституції України встановлено основні засади судочинства, до яких, зокрема, віднесено забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом, законність, рівність всіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін. 
23. Відповідно до статті 55 Конституції України    кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

24. Судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону. Кожен має право на участь у розгляді своєї справи у визначеному процесуальним законом порядку в суді будь-якої інстанції.

25. Таким чином, конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена на належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об`ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 

26. Реалізація конституційного права на апеляційне оскарження судового рішення названим законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.

27. Процесуальна діяльність суду щодо здійснення правосуддя має чітко визначені в законі мету, завдання і коло учасників - носіїв процесуальних прав і обов`язків. Реалізація своїх процесуальних прав обумовлена виключно процесуальним статусом учасника (позивач, відповідач, третя особа, а у справах про банкрутство - боржник, кредитор, інші учасники у справі).

28. Згідно з частиною першою        статті 254 ГПК України        учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

29. Так, процесуальним законом виокремлено коло осіб, наділених процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які умовно можна поділи на дві групи: 1) учасники справи; 2) особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків.

30. Особи, які не брали участі у справі, також мають право подавати апеляційні скарги на таке рішення суду, нарівні з іншими учасниками відповідної справи, однак, при цьому обов`язковою умовою для наявності такого права є вирішення судом у справі питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки.

31. У такому разі особа, яка не брала участі у справі, має довести наявність у неї такого права, обґрунтувавши наявність трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) права, (2) інтереси та (3) обов`язки. У свою чергу суд має з`ясувати, чи буде у зв`язку з прийняттям судового рішення з цієї справи таку особу наділено новими правами або покладено на неї нові обов`язки, або змінено її наявні права та/або обов`язки, або позбавлено певних прав та/або обов`язків у майбутньому, або ж це рішення матиме вплив на інтереси скаржника тощо.

32. Слід ураховувати, що судове рішення, оскаржуване не залученою до участі у справі особою, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

33. Рішення є таким, що прийнято про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині цього рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав по права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в п.    1 ст.    6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

34. Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постановах Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 910/18705/17, від 11.07.2018 у справі №911/2635/17, від 03.06.2019 у справі №910/6767/17, від 25.10.2019 у справі №910/16430/14, від 05.05.2020 у справі №910/9254/18 та від 19.05.2020 у справі №908/2332/19.

35. Якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, буде встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, апеляційний господарський суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження на підставі пункту 3 частини 1        статті 264 ГПК України, оскільки у такому випадку немає правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі, а отже немає і суб`єкта апеляційного оскарження (аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 11.07.2019 року у справі №911/2635/17).

36. В силу особливостей справи про банкрутство, коло осіб, які мають право оскаржити судові рішення у справі про банкрутство діючим законодавством звужено до учасників такої справи задля попередження необґрунтованого втручання інших осіб, які не є учасниками справи, у хід процедури банкрутства.

37. Особа, яка має грошові вимоги до боржника, набуває статусу учасника провадження у справі про банкрутство, а саме, кредитора, лише після заявлення у встановленому порядку грошових вимог до боржника, визнання цих кредиторських вимог судом. Тільки після цього така особа набуває статусу кредитора та має процесуальне право на оскарження процесуальних документів. (Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 19.05.2020 у справі №908/2332/19).

38. Як встановлено судом апеляційної інстанції, у червні 2017 року боржник звернувся до Господарського суду Київської області з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство з особливостями, передбаченими статтею 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство).

39. Ухвалою Господарського суду Київської області від 06.07.2017 порушено провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Айс термінал" на  підставі статей 16, 95 Закону про банкрутство.

40. Постановою Господарського суду Київської області від 12.07.2017 визнано банкрутом Товариство з обмеженою відповідальністю "Айс термінал" та відкрито ліквідаційну процедуру.

41. 13.07.2017 у встановленому законодавством порядку оприлюднено оголошення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Айс термінал".

42. 21.04.2019 року набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства від 18.10.2018 року №2597-VIII, який введено в дію 21.10.2019 року.
43. Відповідно до статті 1 КУзПБ учасниками у справі про банкрутство є сторони, арбітражний керуючий, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Кодексом, інші учасники справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків яких існує спір.

44. Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 із заявою про визнання грошових вимог до боржника до суду не зверталось, відповідні вимоги не включались до реєстру вимог кредиторів та не визнавались судом. 

45. Водночас, у поданій апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що                     ОСОБА_1 працювала на посаді економіста протягом 2014-2017 років, а після звільнення підприємство не здійснило розрахунок по заробітній платі в сумі 29    755,45 грн. Прийняття постанови про визнання боржника банкрутом позбавляє скаржника вчасно отримувати розрахунок із зарплати та працювати, оскільки ТОВ "Айс термінал" почало звільняти працівників.

46. При цьому, до апеляційної скарги не додано будь-яких доказів на підтвердження розміру заборгованості із заробітної плати перед ОСОБА_1 .

47. Суд апеляційної інстанції, враховуючи у сукупності встановлені обставини, дійшов висновку, що ОСОБА_1 не було доведено того факту, що прийнятим судовим рішенням - постановою про визнання боржника банкрутом було вирішено питання про її права та обов`язки. Відтак, ОСОБА_1 не набула процесуального права заперечувати судові рішення у справі про банкрутство ТОВ "Айс термінал", у тому числі і право на звернення до апеляційного суду з апеляційною скаргою на постанову місцевого господарського суду про визнання боржника банкрутом в порядку статті 254 Господарського процесуального кодексу України як особи, яка не брала участі у справі, а суд вирішив питання про її права та обов`язки.

48.  28.12.2020 АТ "Укрексімбанк" подано до Північного апеляційного господарського суду клопотання від 24.12.2020 № 0000603/20-222 про закриття апеляційного провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України у зв`язку з тим, що оскаржуване судове рішення не стосується прав, обов`язків та інтересів ОСОБА_1 .

49. З огляду на встановлені судом апеляційної інстанції обставини щодо відсутності у ОСОБА_1 статусу сторони чи учасника у справі № 911/1902/17 про банкрутство ТОВ "Айс термінал", та те, що права скаржника оскаржуваною постановою місцевого господарського суду не порушені, а рішення стосовно його прав та обов`язків судом не приймалось, колегія суддів касаційної інстанції погоджується з обґрунтованими висновком суду апеляційної інстанції про наявність правових підстав для задоволено клопотання АТ "Укрексімбанк" про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Господарського суду Київської області від 12.07.2017 у справі № 911/1902/17 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Айс термінал". 

50. Відтак, аргументи касаційної скарги щодо необґрунтованості оскаржуваного судового рішення є  безпідставними та спростовуються висновками касаційного суду (п.49 постанови).

51. Аргументи касаційної скарги (п.15.2. постанови) про те, що суд апеляційної інстанції не сприяв захисту законних прав та інтересів скаржника, з огляду на можливість суду сприяти учасникам судового процесу та можливість зобов`язати ОСОБА_1 надати необхідні докази в разі наявності у суду та інших учасників процесу сумніву щодо наявності певних подій, колегія суддів вважає безпідставними та необґрунтованими з огляду на наступне.

51.1.  Згідно з частиною третьою статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

51.2. Частиною першою статті 14 ГПК України визначено принцип диспозитивності у господарському судочинстві, суть якого полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

51.3. Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

51.4. Згідно з частиною 1 статті 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

51.5. Відповідно до частини першої статті 73 цього Кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

51.6. Відповідно до статті 74 ГПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

51.7. Верховний Суд наголошує, що скаржник як особа, яка вважає, що її право порушено самостійно визначає докази, які на його думку підтверджують заявлені вимоги. Тоді як на господарський суд покладений обов`язок надання правового аналізу заявлених вимог, доказів на їх підтвердження та спростування доводів учасників справи.

51.8. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ч. 4 ст. 74 ГПК України).

51.9. З урахуванням принципу змагальності, саме учасник справи, може звернутись із відповідним клопотанням про витребування доказів (у разі неможливості самостійно надати докази), та довести суду, що витребувані ним документи стосуються предмета доказування.

51.10. Судом апеляційної інстанції не встановлено, а у матеріалах справи відсутні клопотання про витребування доказів.

51.11. Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - винесення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб. У разі ж коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей (для введення суду в оману, для затягування розгляду, для створення перешкод опоненту) вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто зловживає ним. (Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 12.08.2019 у справі № 905/945/18 та у постанові від 16.10.2019 у справі № 906/936/18).

52. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених    статтею 300    Господарського процесуального кодексу України межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права (ч. 1 ст. 309 ГПК України в редакції Закону    № 460-IX від 15.01.2020).

53. Колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, зважаючи на межі перегляду справи судом касаційної інстанції, передбачені статтею 300 ГПК України дійшла висновку, що ухвала Північного апеляційного господарського суду від 16.02.2021 у справі  № 911/1902/17 прийнята відповідно до фактичних обставин справи, з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх зміни або скасування не вбачається. 

54. Оскільки підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції немає, то судовий збір згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України за подання касаційної скарги покладається на скаржника.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 15.01.2020 № 460-IX, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, -

П О С Т А Н О В И В :

1.    Касаційну скаргу ОСОБА_1 від 19.02.2021 на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 16.02.2021 у справі № 911/1902/17 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 16.02.2021 у справі № 911/1902/17 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                В.   В. Білоус

Судді                                                                                             О. В. Васьковський      

                                                                                                 С.  В. Жуков