Справа № 991/2687/21
Провадження1-кс/991/2736/21

У Х В А Л А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2021 року                                                                 м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , старшого детектива ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Вищого антикорупційного суду скаргу захисника підозрюваного  ОСОБА_5 – адвоката ОСОБА_3 на рішення детектива про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій,

установив:

До Вищого антикорупційного суду надійшла вказана скарга, в якій адвокат ОСОБА_3 просить скасувати постанову старшого детектива Національного бюро Першого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 від 12.04.2021 про відмову в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 про проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні № 52020000000000473 від 28.07.2020; зобов`язати старшого детектива Національного бюро ОСОБА_4 допитати як свідка у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_6 у присутності адвоката ОСОБА_3 .
Скарга обґрунтованим тим, що детективи Національного антикорупційного бюро України (далі – Національне бюро) здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 52020000000000473 від 28.07.2020 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 369 КК України.
За версією органу досудового розслідування у період з 01.06.2020 ОСОБА_5 увійшов із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у злочинну змову, з метою організації надання неправомірної вигоди заступнику Генерального прокурора – керівнику Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_9 у розмірі 5 млн доларів США за прийняття останнім рішення про закриття кримінального провадження № 42014000000001590 від 17.11.2014 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191 КК України, та внесення до Єдиного реєстру досудового розслідування ( надалі- ЄРДР ) відомостей про закриття цього провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України. 
Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 17.08.2020 стосовно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а ухвалою від 02.09.2020 надано дозвіл на спеціальне досудове розслідування.
У кримінальному провадженні № 52020000000000473, на думку захисника, єдиним вагомим доказом, на який посилається сторона обвинувачення на підтвердження вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 369 КК України, є протокол огляду речей від 22.06.2020, складений детективом Національного бюро.
Відповідно до цього протоколу детектив оглянув картку пам`яті, на якій наявна архівна копія інформації з вилученого у ОСОБА_7 мобільного телефону з абонентським номером НОМЕР_1 . Файли архівної копії проаналізовані детективом для створення звіту, при ознайомленні з яким виявлено, що в ньому відображено листування у месенджері «WhatsApp» ОСОБА_7 за номером НОМЕР_1 із контактом за номером телефону НОМЕР_2 , який, за версією слідства, належить ОСОБА_5 .
Однак нещодавно захиснику стало відомо про існування вироку Обухівського районного суду Київської області від 28.12.2020, яким засуджено ОСОБА_6 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України. 
Встановлені цим вироком фактичні обставини, зокрема, що абонентський номер НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 , яким він користувався протягом 2020 року і саме з використанням цього абонентського номеру у період квітня-червня 2020 року він направляв повідомлення в месенджері «WhatsApp» абоненту НОМЕР_1 , на думку сторони захисту, мають важливе значення та можуть істотно вплинути на подальший перебіг досудового розслідування та остаточні висновки і процесуальні рішення органу досудового розслідування у кримінальному провадженні № 52020000000000473.
Так, як зазначає захисник, за версією слідства ОСОБА_5 виступив організатором вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 369 КК України, надавши ОСОБА_7 відповідні вказівки щодо передачі неправомірної вигоди, однак зі змісту вироку вбачається, що номер телефону НОМЕР_2 не належить ОСОБА_5 , а був у користуванні ОСОБА_6 . 
Вказане на думку захисника свідчить про те, що ОСОБА_6 відомі обставини, які мають істотне значення для подальшого розслідування кримінального провадження № 52020000000000473, у зв`язку з чим 06.04.2021 він подав клопотання до детектива Національного бюро про проведення слідчої дії – допиту ОСОБА_6 як свідка у цьому кримінальному провадженні.
За наслідком розгляду клопотання старший детектив ОСОБА_4 виніс постанову від 12.04.2021 про відмову у задоволенні клопотання.
Сторона захисту вважає відмову детектива у задоволенні клопотання безпідставною, а постанову необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню. 
Зазначає, що у своєму рішенні детектив ОСОБА_4 не надав жодної оцінки необхідності проведення допиту свідка ОСОБА_6 , а лише констатував, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 52020000000000473 зупинене.
Однак, відмова детектива у задоволенні клопотання з тих підстав, що досудове розслідування у кримінальному провадженні зупинене не ґрунтується на положеннях Кримінального процесуального кодексу України. Детективом не враховано можливість його відновлення та обов`язку щодо належного розгляду клопотань сторони захисту про проведення слідчих (розшукових) дій.
Вказане стало підставою для звернення до слідчого судді із цією скаргою.
У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 позицію, висловлену у скарзі підтримав, просив її задовольнити. Додатково вказав, що постанова детектива від 12.04.2021 підлягає автоматичному скасуванню, оскільки винесена без відновлення досудового розслідування у кримінальному провадженні. Вважає, що обставини, які може повідомити свідок ОСОБА_6 виключають зв`язок ОСОБА_5 із інкримінованим йому кримінальним діянням, тому відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України детектив зобов`язаний допитати ОСОБА_6 та з`ясувати всі обставини, які виправдовують ОСОБА_5 .
Старший детектив ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, вважає її необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Пояснив, що у провадженні детективів Національного бюро перебуває кримінальне провадження № 52020000000000473 від 28.07.2020 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 364 КК України. 08.04.2021 від адвоката ОСОБА_3 надійшло клопотання з проханням допитати як свідка у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_6 для з`ясування відповідей на запитання, які вказані в клопотанні. За результатом розгляду цього клопотання, 12.04.2021 детектив прийняв рішення про відмову у його задоволенні. Рішення ґрунтувалося на тому, що орган досудового розслідування не має можливості досягти мети проведення слідчої дії – допиту свідка, у зв`язку з тим, що адвокатом до клопотання додано лише вирок, яким засуджено ОСОБА_6 . Так, у вироку, яким засуджено ОСОБА_6 є посилання на докази, на протоколи, складені за результатами слідчих (розшукових) дій, які проводилася у кримінальному провадженні, однак орган досудового розслідування таких доказів та відомостей не має. Разом з цим, вказав, що орган досудового розслідування не може провести повний комплекс слідчих (розшукових) дій у зв`язку з тим, що постановою детектива від 21.01.2021 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 52020000000000473 зупинене. 
Заслухавши пояснення учасників судового провадження щодо обставин, викладених у скарзі, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.
З досліджених у судовому засіданні матеріалів встановлено, що детективи Національного бюро здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 52020000000000473 від 28.07.2020 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 369 КК України. За версією органу досудового розслідування ОСОБА_5 , будучи підозрюваним у кримінальному провадженні № 42014000000001590, діючи як організатор, та за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , у період з 01.06.2020 до 11.06.2020 запропонував надати неправомірну вигоду у розмірі 5 млн доларів США, а 12.06.2020 надав таку неправомірну вигоду ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ) для передачі керівнику Спеціалізованої антикорупційної прокуратури офісу генерального прокурора, за закриття кримінального провадження № 52020000000000473 в частині підозрюваного ОСОБА_5 .
У межах цього кримінального провадження захисник ОСОБА_3 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , звернувся до Національного бюро із клопотанням від 06.04.2021 про допит, за участі сторони захисту, як свідка ОСОБА_6 для з`ясування відповідей на запитання, вказані у клопотанні. 
Необхідність проведення такої слідчої дій захисник ОСОБА_3 мотивував тим, що єдиним доказом причетності ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення є протокол огляду речей від 22.06.2020, а саме листування у месенджері «WhatsApp» ОСОБА_7 за номером НОМЕР_1 із контактом за номером телефону НОМЕР_2 , який за версією слідства належить ОСОБА_5 . 
Разом з цим, вироком Обухівського районного суду Київської області від 28.12.2020, яким засуджено ОСОБА_6 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України, серед іншого встановлено, що у період квітня-червня 2020 року ОСОБА_6 , за попередньою змовою з групою осіб, на виконання раніше досягнутої домовленості із невстановленої слідством особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, за допомогою абонентського номеру мобільного телефону НОМЕР_2 направляв повідомлення в месенджері «WhatsApp» абоненту НОМЕР_1 , який за версією органу досудового розслідування, належить ОСОБА_7 .
Захисник у клопотанні вказав, що ознайомившись зі змістом вироку вбачається, що номер телефону НОМЕР_2 не належить ОСОБА_5 , а був у користуванні ОСОБА_6 . 
У зв`язку з тим, що ОСОБА_6 відомі обставини, які мають істотне значення для подальшого розслідування кримінального провадження № 52020000000000473, стороною захисту заявлено клопотання про його допит.
На обґрунтування викладеного стороною захисту до клопотання про допит свідка додано копію вироку Обухівського районного суду Київської області від 28.12.2020.
Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 93 КПК України ініціювання, зокрема, стороною захисту, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.
Тобто право сторони захисту ініціювати проведення слідчих (розшукових) дій є абсолютним, але питання про доцільність та необхідність їх проведення вирішується слідчим та прокурором, шляхом винесення вмотивованої постанови в порядку вимог ст. 220 КК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 220 КПК України про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься мотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин – надсилається їй.
Вимоги до змісту постанови детектива визначені ч. 5 ст. 110 КПК України, в якій, зокрема, вказано, що в мотивувальній частині постанови повинні міститися відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу (п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України).
За результатами розгляду клопотання захисника ОСОБА_3 від 06.04.2021 старший детектив Національного бюро ОСОБА_4 виніс постанову від 12.04.2021 про відмову у задоволенні клопотання.
В обґрунтування прийнятого рішення детектив зазначив короткий виклад обставин, які є предметом досудового розслідування; відомості про рух кримінального провадження, а саме: повідомлення про підозру ОСОБА_5 , оголошення підозрюваного у міжнародний розшук, виділення матеріалів досудового розслідування щодо ОСОБА_5 , зупинення кримінального провадження; надходження клопотання захисника ОСОБА_3 про допит свідка ОСОБА_6 без вказівки на підстави такого звернення, а також посилання на статті Кримінального процесуального кодексу України. На підставі викладеного, детектив резюмував, що кримінальне процесуальне законодавство не покладає на детектива обов`язку проводити усі слідчі дії, які ініціює сторона захисту, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути неможливими, недоцільними, передчасними, або ж перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження. Кримінальний процесуальний кодекс України пов`язує проведення певної слідчої дії із тим, що наявні такі відомості, які вказують на можливість досягнення її мети, а не із самим фактом звернення сторони захисту із клопотанням щодо такої слідчої дії. За вказаних обставин, а також те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні на даний час зупинене, детектив дійшов висновку, що слідчі дії, які ініціює сторона захисту на даному етапі розслідування, є передчасними, а тому недоцільними. 
Отже, всупереч положенням абз. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, мотивувальна частина постанови детектива від 12.04.2021 не містить достатніх переконливих мотивів, що дали підстави стверджувати про недоцільність та передчасність проведення допиту зазначеного стороною захисту у клопотанні свідка на даний час.
Детектив у постанові не навів жодного посилання на викладені стороною захисту у клопотанні обставини – зміст вироку Обухівського районного суду Київської області від 28.12.2020, не спростував заявлену адвокатом необхідність проведення допиту свідка ОСОБА_6 .
Посилання детектива як у судовому засіданні, так і в оскаржуваній постанові на неможливість проведення слідчої дії, ініційованої стороною захисту, оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні № 52020000000000473 на даний час зупинене у зв`язку з розшуком підозрюваного та необхідністю виконання процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва, слідчий суддя вважає безпідставним. 
Так, ч. 5 ст. 280 КПК України визначено, що після зупинення досудового розслідування проведення слідчих (розшукових) дій не допускається, крім тих, які спрямовані на встановлення місцезнаходження підозрюваного.
Разом з цим, зупинене досудове розслідування може бути відновлене у разі потреби проведення слідчих (розшукових) дій чи інших процесуальних дій, що узгоджується із вимогами ч. 1 ст. 282 КПК України. 
У той же час, у клопотанні захисник ОСОБА_3 зазначив, що 02.09.2020 слідчим суддею Вищого антикорупційного суду надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 52020000000000473, що не заперечувалось у судовому засіданні старшим детективом ОСОБА_4 . 
Тому, посилання детектива на зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні не може вважатися належним обґрунтуванням обставин для відмови у проведенні слідчих (розшукових) дій за клопотанням сторони захисту. 
З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що рішення детектива про відмову в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 не може бути визнане у повній мірі мотивованим та обґрунтованим, тому підлягає скасуванню.
Разом з цим, під час розгляду скарг на відмову детектива у проведенні слідчих (розшукових) дій, слідчий суддя, враховуючи завдання кримінального провадження, має встановити, чи була така відмова обґрунтованою та належним чином мотивованою, і чи в результаті її прийняття не були порушені права учасника кримінального провадження. Крім цього, оцінці підлягає і саме клопотання учасника кримінального провадження на предмет його обґрунтованості та доцільності.
Однак, розглядаючи скарги цієї категорії, слід зважати на те, що відповідно до ч. 1 ст. 40 КПК України детектив несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Згідно з ч. 5 ст. 40 КПК України детектив, здійснюючи свої повноваження, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку забороняється. Таким чином, при розгляді скарг на відмову в задоволенні клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій слідчим суддям необхідно співвідносити вимоги ст. 220 КПК України з іншими процесуальними вимогами щодо здійснення досудового розслідування у кримінальному провадження, зокрема встановленими ст. 40 КПК України. Саме тому необхідно брати до уваги те, що процесуальне законодавство не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування вчиняти всі дії, які ініціюються учасниками кримінального провадження, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути недоцільними, а інколи - передчасними або взагалі перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження.
У той же час, з досліджених у судовому засіданні матеріалів встановлено, що за результатом огляду копії інформації з мобільного телефону Apple Iphone A2220, вилученого під час невідкладного обшуку приміщення ГУ ДПС у м. Києві 12.06.2020, виявлено у мобільному додатку «WhatsApp» переписку, за період з 25.04.2020 по 12.06.2020, абонента « НОМЕР_1 ОСОБА_13 », поміж іншими, з абонентом « ОСОБА_14 », яка може мати значення для встановлення обставин кримінального провадження, що підтверджується протоколом огляду речей від 22.06.2020.
Разом з цим, зі змісту вироку Обухівського районного суду Київської області від 28.12.2020 у справі № 372/4387/20, яким ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України, вбачається, що судом визнано доведеним, що ОСОБА_6 за допомогою абонентського номеру НОМЕР_2 , що встановлений в месенджері «WhatsApp», направляв повідомлення в месенджері «WhatsApp» абоненту НОМЕР_1 .
Із аналізу змісту клопотання захисника ОСОБА_3 , поданого в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , від 06.04.2021, зокрема зі списку питань, які, на його думку, необхідно поставити свідку ОСОБА_6 , можна дійти висновку, що проведення даної слідчої дії обумовлюється стороною захисту необхідністю встановити обставини користування ОСОБА_6 абонентським номером НОМЕР_2 та обставини за яких у квітні – червні 2020 року з вказаного номеру направилися повідомлення абоненту НОМЕР_1 .
Як пояснив у судовому засіданні захисник, з`ясування вказаних обставини виключає зв`язок ОСОБА_5 із ОСОБА_7 та відповідно його зв`язок із кримінальним діянням. 
Відповідно до засад законності (ч. 2 ст. 9 КПК України) прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
У кримінальному провадженні підлягають доказуванню обставини, визначені у ч. 1 ст. 91 КПК України, у тому числі: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) (п. 1), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення (п. 2).
Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження (ч. 2 ст. 91 КПК України).
Слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети (ч. 1, 2 ст. 223 КПК України).
Тобто, проведення слідчих дій повинне переслідувати мету отримання доказів, що підтверджують або спростовують наявність обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Хоча винесена детективом постанова від 12.04.2021 про відмову у задоволенні клопотання захисника  ОСОБА_3  не містить відомостей про мотиви прийняття такого рішення та його обґрунтування, однак встановлені у судовому засіданні обставини, які підтверджені матеріалами справи, на думку слідчого судді, свідчать про очевидну необхідність та доцільність проведення слідчої дії - допиту як свідка ОСОБА_6 , оскільки, це забезпечить одержання доказів, які мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, передбачених ст. 91 КПК України. 
Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 9, ч. 1 ст. 28 КПК України, з метою належного судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає, що наявні підстави для зобов`язання детектива допитати свідка ОСОБА_6 .  
У судовому засіданні захисник навів також інші доводи, які не потребують детального аналізу слідчим суддею, оскільки, з урахуванням встановлених обставин, не мають вирішального значення при вирішенні питання щодо правомірності винесення детективом оскаржуваної постанови від 12.04.2021.
При цьому слідчий суддя керується усталеною практикою Європейського суду з прав людини, згідно якої стаття 6 §1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод зобов`язує суди надавати підстави для винесення рішень, однак не передбачає детальної відповіді на кожний аргумент (VandeHurk v. theNetherlands, 19 April 1994, §61), проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені у даній справі, були вивчені (Boldea v. Romania, 15 February 2007§30). При цьому міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі RuizTorija v. Spain від 09 грудня 1994 року, № 303-A, §29; рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява № 4909/04, §58).
З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 2, 7, 303-309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
постановив:
Скаргу задовольнити.
Скасувати постанову старшого детектива Національного бюро Першого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 від 12.04.2021 про відмову в задоволенні клопотання.
Зобов`язати старшого детектива Національного бюро Першого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 або іншого детектива, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 52020000000000473 від 28.07.2020, допитати за участю сторони захисту як свідка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1