Провадження № 33/4820/401/21 
Справа № 687/334/21 Головуючий в 1-й інстанції Горобець Н. О. 
Категорія: ч 2 ст. 130 КУпАП Доповідач Бережний С.Д. 

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2021 року м.Хмельницький
Суддя Хмельницького апеляційного суду Бережний С.Д., за участю секретаря судового засідання Габая А.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницькому справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою останнього на постанову Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 26 квітня 2021 року, -
в с т а н о в и в:
Постановою Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 26 квітня 2021 року
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 454 грн.
За постановою судді,  ОСОБА_1 , який протягом року піддавався адміністративному стягненню за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, 07 квітня 2021 року близько 22 год. 21 хв. по вул. Травневій в с. Гусятин Чемеровецького району, Хмельницької області, керував автомобілем «ВАЗ 2110» д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення координації рухів), а після зупинення працівниками патрульної поліції транспортного засобу, на порушення вимог п. 2.5 ПДР України, ухилився від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду першої інстанції скасувати та провадження по справі закрити.
Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути доказом у справі в розумінні положень ст. 251 КУпАП.
Зазначає, що було порушено процедуру проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки працівники поліції, всупереч вимогам КУпАП, не запропонували йому пройти такий на місці зупинки транспортного засобу.
Окрім того, акт огляду на стан сп`яніння працівниками поліції не складався.
Вказує, що було порушено його право на захист, оскільки справа була розглянута у його відсутність, судова повістка з датою, місцем та часом розгляду справи йому не надсилалась.
Вважає, що пояснення свідків є неналежними доказами, оскільки вони у судовому засіданні безпосередньо допитані не були. Разом з тим, відеозапис обставин події також є неналежним доказом.

            Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 на підтримкуподаної апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи суддею першої інстанції виконанні в повній мірі.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Відповідно до п. 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівників поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Хоча ОСОБА_1 винним себе не визнає, його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, досліджених як судом першої інстанції, так і апеляційним судом. 
       Зокрема, даними:
- протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 485283 від 07квітня2021 року, згідно яких 07квітня2021 рокуо 22 год. 21 хв. в с. Гусятин по вул. Травнева, 23, громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2110д.н.з. НОМЕР_2 явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із використання газоаналізатора «Alkotest 6810» чи в медичному закладі водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП (а.с. 3);
- письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які пояснили, щовони були присутніми під час того, як працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`янінняна місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, на що останній відмовився (а.с. 4, 5);
- копії постанови Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 15.09.2020 року, відповідно до якої ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. (а.с. 7).

Вказані обставини підтверджуються також даними відеозаписів означеної події, які зафіксовані на відеокамери працівниками поліції (а.с. 8).

Суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.
Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять. 

Допитані в суді апеляційної інстанції свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 вказали, що працівники поліції допомогли ОСОБА_1 завезти двигун автомобіля, після чого останній продовжив рух. 

Враховуючи викладене, доводи апелянта про те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, є надуманими, на увагу не заслуговують і спростовуються вищезазначеними доказами.

Твердження апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути доказом у справі в розумінні положень ст. 251 КУпАП, є безпідставним, виходячи з наступного.
Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 485283 за ч. 2 ст. 130 КупАП ОСОБА_5 складений відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, містить всі необхідні відомості, а тому він є належним та допустимим доказом у справі, відповідно до ст. 251 КУпАП.

Посилання ОСОБА_1 на порушення процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, апеляційний суд до уваги не приймає, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з відеозапису з нагрудних камер поліцейських, працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 у встановленому законом порядку, в присутності двох свідків пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», так і в медичному закладі, на що останній відмовився. 
Вказані обставини підтверджуються також наявними в матеріалах справи письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які також підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі.
З огляду на вказане, працівниками поліції була дотримана процедура пропонування ОСОБА_1 проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а доводи апелянта про зворотнє є надуманими та такими, що не заслуговують на увагу суду.
Посилання ОСОБА_1 на те, що працівниками поліції не було складено акт огляду, апеляційний суд до уваги не приймає, з огляду на наступне.
Відповідно до п. 10 Розділу ІІ Наказу Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 № 1452/735 результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (далі – акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.
Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.
Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Враховуючи наведене, відповідно до вимог закону, акт огляду складається працівниками поліції лише у випадку проведення огляду водія на стан сп`яніння, із зазначенням результатів такого. 
Як вбачається із встановлених судом першої інстанції обставин, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. За таких умов, підстави для складання працівниками поліції акту огляду були відсутні.

Доводи апелянта на те, що судом було порушено його право на захист, оскільки суд першої інстанції, розглянув справу за його відсутності, є необґрунтованими, з урахуванням наступного.
Відповідно до ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.
Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про час і місце розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Частиною 3 статті 268 КУпАП передбачений виключний перелік статей при розгляді справ за якими присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Категорія справ за ст. 130 КУпАП до вказаного переліку не входить, а тому присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за даною статтею у судовому засіданні не є обов`язковою.
Як вбачається з наявної в матеріалах справи розписки (а.с. 19), повістка про виклик ОСОБА_1 до Чемеровецького районного суду Хмельницької області на 10 год. 00 хв. 26 квітня 2021 року була вручена для передання ОСОБА_1 його матері – ОСОБА_6 .Тому, апелянт належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду його справи, однак з невідомих причин у судове засідання не з`явився.
Більше того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 був повідомлений про те, що адміністративні матеріали щодо нього будуть передані для розгляду до Чемеровецького районного суду Хмельницької області, а тому останній не був позбавлений можливості самостійно дізнатись про стан його справи у суді.
Тому, враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції, правильно, з дотриманням вимог закону, розглянув справу за відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 .

Доводи апелянта про те, що письмові пояснення свідків є неналежними доказами, оскільки суд першої інстанції не допитав таких безпосередньо в судовому засіданні, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки суд першої інстанції прийшов до висновку, що докази, які наявні у матеріалах справи, є достатніми та необхідними для встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, з чим погоджується апеляційний суд.

Враховуючи сукупність вищевказаних доказів, суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

З врахуванням вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що постанова Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 26 квітня 2021 року є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження, як того просить апелянт, - відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП, -
п о с т а н о в и в:

Постанову Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 26 квітня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а його апеляційну скаргу – без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького
апеляційного суду                                        Бережний С.Д.