П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

21 квітня 2021 р.	   м.Одеса	Справа № 420/4574/20	
Головуючий в 1 інстанції: Бойко О.Я.
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі: 
головуючої судді: Шевчук О.А.
суддів: Бойка А.В., Федусика А.Г. 
при секретарі Жигайлової О.Е.
за участю представника апелянта - Кисельова О.М.,
представника позивача - Чебан С.В.

розглянувши у відкритому судовому засідання апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2020 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕТОН-СЕРВІС ГРУП" до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання зареєструвати податкові накладні,
В С Т А Н О В И Л А:
У травні 2020 року ТОВ "БЕТОН-СЕРВІС ГРУП" звернулись до суду першої інстанції з позовом в якому, просили:
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації №1328660/43171862 від 12.11.2019 року, №1328659/43171862 від 12.11.2019 року, №1348445/43171862 від 09.12.2019 року, №1348448/43171862 від 09.12.2019 року, №1348446/43171862 від 09.12.2019 року, №1348447/43171862 від 09.12.2019 року, №1348444/43171862 від 09.12.2019 року;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №3 від 10.10.2019 року, №8 від 15.10.2019 року, №12 від 21.10.2019 року, №18 від 21.10.2019 року, №19 від 21.10.2019 року, №21 від 21.10.2019 року, №22 від 21.10.2019 року днем їх фактичного подання.
В обґрунтування позовних вимог зазначили, що оскаржувані рішення є протиправним та підлягають скасуванню, оскільки платник податку надав відповідачу усі наявні у нього документи, що підтверджують реальність здійснених господарських операцій.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2020 року позов задоволено.
Не погоджуючись з таким рішенням, Головне управління ДПС в Одеській області надали апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просять скасувати рішення суду першої інстанції у повному обсязі та прийняти нове, яким відмовити позивачу в задоволенні позову. Доводами апеляційної скарги зазначено, що підставою для прийняття рішень про відмову у реєстрації податкових накладних стало ненадання платником податку на запит податкового органу первинних документів, а отже останні прийнято законно та обґрунтовано. 
Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 124-130 КАС України, в судове засідання не з`явились, заяв про відкладення розгляду справи суду не надавали.
За таких обставин, а також враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів, у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України, визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.
Згідно ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «БЕТОН-СЕРВІС ГРУП» зареєстровано як юридична особа та з 13.08.2019 року перебуває на обліку органах податкової служби, основний вид економічної діяльності якого пов`язаний з виробництвом бетонних розчинів, готових для використання (КВЕД 23.63).
З матеріалів справи вбачається, що у користуванні позивача перебуває цілісний майновий комплекс загальною площею 2000 кв.м., що знаходиться по вул. Промислова, 30 в м. Одесі, а саме: бетонозмішувальна установка - завод з виробництва бетонних та розчинних сумішей різних марок з устатковуванням, приладами, машинами, станками, механізмами та іншим, необхідним для виробництва бетонних та розчинних сумішей (т.1 а.с.14-16).
09.10.2019 року ТОВ «БЕТОН-СЕРВІС ГРУП» (виконавець) укладено із ТОВ «-МОЛОДІЖНЕ-» (замовник) договір про надання послуг №1, предметом якого є надання поз послуг автобетононасосу з ціною послуги у розмірі 100,00 грн. за відкачаний кубічний метр бетону авто насосом, а також договір поставки №1, згідно якого позивач поставляє у власність покупця бетон у кількості та за ціною одиниці виміру, зазначених у рахунка-фактурах(т.1 а.с.64-69).
На виконання умов вищевказаних договорів, позивач здійснював на адресу ТОВ «-МОЛОДІЖНЕ-» поставку бетону та надавав супутні послуги з автобетононасосу, що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними, актами наданих послуг та товарно-транспортними накладними, випискою з банківського рахунку за період з 01.10.2019 року по 31.10.2019 року (т.1 а.с. 73-98; 103-116; 121-123;128-130; 135-137;142-144,146-148).
За результатами проведених господарських операцій, ТОВ «БЕТОН-СЕРВІС ГРУП» склало податкові накладні №3 від 10.10.2019 року, №8 від 15.10.2019 року; №12 від 21.10.2019 року; №18 від 21.10.2019 року; №19 від 21.10.2019 року; №21 від 21.10.2019 року; №22 від 21.10.2019 року та направило їх до податкового органу для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Згідно квитанцій від 31.10.2019 року та від 14.11.2019 року вбачається, що направлені Товариством накладні прийняті, aлe їх реєстрація зупинено із зазначенням: обсяг постачання товару/послуги 3824 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам пп.2.1 п.2 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Позивачу запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної (т.1 а.с.71, 101,112,119,126,133,140).
11.11.2019 року та 05.12.2019 року ТОВ «БЕТОН-СЕРВІС ГРУП» направило на адресу податкового органу пояснення та копії підтверджувальних документів щодо здійснення господарських операцій з ТОВ «-МОЛОДІЖНЕ-», за наслідками яких виписані податкові накладні, реєстрацію яких зупинено.
В додаток до пояснень позивачем надано контролюючому органу копії документів на придбання будівельних та інертних матеріалів, договори надання послуг, договори поставки, первинні документи, виписка з банківського рахунку, тощо (т.1 а.с.178-187).
Рішеннями №1328660/43171862 від 12.11.2019 року, №1328659/43171862 від 12.11.2019 року, №1348445/43171862 від 12.11.2019 року, №1348448/43171862 від 09.12.2019 року, №1348447/43171862 від 09.12.2019 року та №1348444/43171862 від 09.12.2019 року про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ТОВ «БЕТОН-СЕРВІС ГРУП» відмовлено у реєстрації податкових накладних у ЄРПН.
Підставою відмови у вказаних рішеннях зазначено «ненадання платником податків копій документів: первинних документів щодо постачання/придбання   товарів/послуг, зберігання   і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг), з урахуванням наявності типових форм та галузевої специфіки, накладні, розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.
Законність вищевказаних рішень є предметом спору у даній справі.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що надані ТОВ «БЕТОН-СЕРВІС ГРУП» документи відповідають вимогам, викладеним вичерпному переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. У самих рішеннях про відмову в реєстрації податкових накладних відсутня будь-яка конкретизація, яких саме документів не вистачило для прийняття комісією ДПС рішення про реєстрацію податкових накладних.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Вказана редакція пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України викладена на підставі Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році» від 07 грудня 2017 року № 2245-VIII (далі - Закон № 2245-VIII).
Пунктом сьомим Прикінцевих та перехідних положень Закону №2245-VIII Кабінету Міністрів України доручено до 1 березня 2018 року визначити порядок зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування, прийняти нормативно-правові акти, необхідні для реалізації цього Закону, привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом та забезпечити перегляд та приведення центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.
21 лютого 2018 року, на виконання вимог Закону № 2245-VIII, Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», якою, зокрема, затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (далі - Порядок № 117).
Відповідно до пунктів 6, 7 Порядку № 117 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
У разі коли за результатами моніторингу податкова накладна/розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкових накладних/розрахунку коригування зупиняється.
Згідно з пунктами 12, 13 Порядку № 117 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної/розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД/послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.
Пунктом 14 Порядку № 117 визначено перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, який включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.
Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів (п. 18 Порядку № 117).
Відповідно до пункту 21 Порядку № 117 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.
Згідно п. 27 Порядку № 117, рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку. Рішення комісії центрального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено у судовому порядку.
У рішенні від 23 жовтня 2019 року у справі №826/8693/18 Верховний Суд вказав, що первинним об`єктом судового дослідження у справі, предметом якої є визнання протиправним та скасування рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, є обставини, за яких відповідач вчинив дії щодо зупинення реєстрації податкової накладної та приймав рішення про відмову у її реєстрації. Підставою для таких дій мають бути: чіткі критерії оцінки ступеня ризиків відповідних господарських операцій; конкретний перелік документів, встановлений податковим законодавством, який підлягав наданню контролюючому органу для дослідження при прийнятті ним оспорюваних рішень.
З огляду на зазначене, враховуючи правові висновки Верховного Суду, в межах предмету розгляду даної адміністративної справи, суд апеляційної інстанції надає оцінку як правомірності дій податкового органу по зупиненню реєстрації податкової накладної та наявності підстав для витребування від позивача пояснень та копій документів, так і законності та обґрунтованості прийнятого комісією рішення про відмову в реєстрації податкової накладної   в ЄРПН.
Як вже зазначалось вище, підставою для зупинення реєстрації податкових накладних відповідачем у квитанціях від 31.10.2019 року та від 14.11.2019 року вказано те, що податкові накладні відповідають вимогам п.п. 2.1 п. 2 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.
В свою чергу слід зазначити, окремими положеннями Порядку №117 не визначено конкретних критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, натомість на підставі пункту 10 цього Порядку зобов`язано Державну фіскальну службу України визначити такі критерії та погодити їх з Міністерством фінансів України.
Отже, на час виникнення спірних правовідносин та прийняття спірних у цій справі актів індивідуальної дії, хоча й набула чинності змінена редакція пункту 201.16 статті 201 ПК України, відповідно до вимог якої прийнято Порядок №117, проте реалізація механізму зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних поставлена у залежність від наявності критеріїв ризиковості.
В свою чергу, станом на жовтень 2019 року критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій нормативно-правовим актом визначені не були. Наказ Міністерства фінансів України «Про затвердження Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» від 13.06.2017 № 567 втратив чинність згідно з наказом Міністерства фінансів України від 06.04.2018 №409 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27.04.2018 за №536/31988) (дата набрання чинності - 25.05.2018).
Критерії ризиковості, у період, що аналізується, були визначені листом Державної фіскальної служби України №1962/99-99-29-01-01 від 07.08.2019 року та введені в дію 08.08.2019 року.
Колегія суддів звертає увагу на те, що статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частини друга цієї статті).
Колегія суддів наголошує, що акти, які затверджують критерії ризиковості здійснення операцій мають на меті встановити норми права, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян, а відтак підлягають обов`язковій реєстрації у порядку, визначеному діючим законодавством.
В свою чергу, листи міністерств, інших органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами, не є джерелом права відповідно до   статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України.
За відсутності нормативно-правового акта, яким визначалися критерії ризиковості платника податку та критерії ризиковості здійснення операцій, зупинення реєстрації податкової накладної, на підставі критеріїв ризиковості, встановлених листом ДФС, порушує принцип правової визначеності та передбачуваності, а відтак, є неправомірним.
Таким чином зупинення реєстрації податкових накладних, поданих позивачем, в даному випадку не мало правового підґрунтя.
Правова позиція такого ж змісту щодо застосування вище наведених норм матеріального права вже була висловлена Верховним Судом, зокрема у постановах від 02 квітня 2019 року у справі № 822/1878/18, від 16 квітня 2019 року у справі №826/10649/17, від 21 травня 2019 року у справі № 815/2791/18, від 09 липня 2019 року у справі № 140/2093/18, від 30 липня 2019 року у справі № 320/6312/18, від 28 жовтня 2019 року у справі №640/983/19, від 20 листопада 2019 року у справі № 560/279/19, від 21 лютого 2020 року у справі №640/1131/19.
Колегія суддів вважає, що оскаржувані рішення відповідача не відповідають вимогам статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості.
Так, колегія суддів зазначає, що загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
Здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства.
Здійснення моніторингу не може і не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.
Також, колегія суддів вказує, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Відсутність посилань на конкретний критерій оцінки ступеня ризиків, достатній для зупинення реєстрації податкової накладної, призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.
В даному випадку у квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних податковим органом не було зазначено перелік документів, необхідних для їх реєстрації.
При цьому, в оскаржуваних рішеннях №1328660/43171862, №1328659/43171862, №1348445/43171862 від 12.11.2019 року, та №1348448/43171862, №1348447/43171862 №1348444/43171862 від 09.12.2019 року відповідач зазначив про ненадання платником податків копій документів: «первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі   рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи, які не надано підкреслити)», «розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків».
З вказаного слідує, що у спірних рішеннях податковий орган мав чітко зазначити, шляхом відповідного підкреслювання, яких документів не надано платником податків, який подав на реєстрацію податкову накладну, та відсутність яких позбавляє можливості здійснити відповідну реєстрацію.
Колегія суддів зазначає, що рішення Комісії повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.
Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.
Більше того, матеріалами справи підтверджено факт подання позивачем письмових пояснень, разом із копіями фінансово-господарських документів, про прийняття яких свідчать скріншоти аналітичної системи податковий блок.
Однак, ні суду першої, а ні суду апеляційної інстанцій відповідачі не зазначили причин, за наявності яких подані ТОВ «БЕТОН-СЕРВІС ГРУП» документи не було враховано податковим органом.
На підставі наведеного у сукупності, враховуючи вимоги принципів правової визначеності та передбачуваності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо безпідставності зупинення реєстрації податкових накладних №3 від 10.10.2019 року, №8 від 15.10.2019 року, №12 від 21.10.2019 року, №18 від 21.10.2019 року, №19 від 21.10.2019 року, №21 від 21.10.2019 року, №22 від 21.10.2019 року та протиправності рішень податкового органу про відмову в їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних №1328660/43171862 від 12.11.2019 року, №1328659/43171862 від 12.11.2019 року, №1348445/43171862 від 09.12.2019 року, №1348448/43171862 від 09.12.2019 року, №1348446/43171862 від 09.12.2019 року, №1348447/43171862 від 09.12.2019 року, №1348444/43171862 від 09.12.2019 року.
Доводи апеляційної скарги з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних висновків суду першої інстанції не спростовують.
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області - залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2020 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення. 
Повний текст судового рішення складено 26.04.2021 року.

Головуюча суддя:                                                                                          О.А. Шевчук
Суддя:                                                                                                             А.В. Бойко
Суддя:                                                                                                             А.Г. Федусик