ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 11 травня 2021 р. 	Справа № 520/9743/2020	

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,
Суддів: Жигилія С.П. ,  Перцової Т.С. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Новаагро Україна" про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від            23.12.2020  (головуючий суддя І інстанції: Сагайдак В.В.) по справі            №            520/9743/2020
за позовом           Товариства з обмеженою відповідальністю "Новаагро Україна"  
до          Головного управління ДПС у Харківській області  
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,
ВСТАНОВИВ:
          Товариство з обмеженою відповідальністю «Новаагро Україна» (далі – ТОВ «Новаагро Україна», позивач) звернулося до суду з позовом, в якому просило:
          - визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0071025704 від 26.05.2020, прийняте за результатами перевірки ТОВ «Новаагро Україна» на підставі акту від 28.04.2020 № 933/20-40- 57-04-16/34631027.
          Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10.12.2020 позов задоволено.
          Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення №0071025704 від 26.05.2020, прийняте за результатами перевірки ТОВ «Новаагро Україна» на підставі акту від 28.04.2020 № 933/20-40- 57-04-16/34631027.
          Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області на користь ТОВ " Новоагро"  судовий збір в розмірі 2 102 грн. 
           15.12.2020 ТОВ «Новаагро Україна» подало заяву про ухвалення додаткового судового рішення по справі, в якій просило стягнути з ГУ ДПС у Харківській області на його користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7084,50 грн.
          Додатковим рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23.12.2020 заяву ТОВ «Новаагро Україна» задоволено.
          Стягнуто на користь ТОВ «Новаагро Україна» судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 084 грн. 50 коп. за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Харківській області.
          Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2021 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області - залишено без задоволення. Додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.12.2020 по справі № 520/9743/2020 - залишено без змін. 
           22.03.2021   позивачем подано до апеляційного суду заяву про винесення додаткового рішення щодо  стягнення з відповідача на користь ТОВ «Новаагро Україна» витрат на професійну правничу допомогу     в розмірі 6   000,00 грн. за складання відзиву на апеляційну скаргу.
          В підтвердження понесених витрат надано: договір № 1-НАУ про надання правової допомоги від 26.12.2019, додаткових угод до договору від 30.06.2020 та від 27.01.2021, акт прийому передачі наданих послуг від 15.03.2021, платіжне доручення № 1418 від 18.03.2021.
           11.05.2021 ГУ ДПС у Харківській області (далі - відповідач) подало до суду заперечення на заяву про стягнення витрат на правову допомогу, в яких просить відмовити у її задоволенні.
          В обґрунтування зазначає, що заявлений позивачем розмір судових витрат є неспівмірним та явно завищеним, оскільки зазначена справа відноситься до справ незначної складності. Вказує, що ряд послуг, які надавалися позивачу не є доцільними, не потребували спеціальних навичок, такі послуги як "формування правової позиції по справі" та "аналіз документів, якими супроводжувались господарські операції" є подібними до послуг з формування позиції при підготовці позову, аналізу судової практики,  тощо. 
          Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 11.05.2021 допущено заміну відповідача по справі № 520/9743/2020 - ГУ ДПС у Харківській області на ГУ ДПС у Харківській області (код в ЄДРПОУ ВП: 43983495).
          Заява про ухвалення додаткового судового рішення відповідно до ч. 3 ст. 252 КАС України розглянута в порядку письмового провадження.
          Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши заяву, докази по справі, дійшла висновку, що заява підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
          Згідно п.3 ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
          Відповідно до ч.1 п. 1 ч. 3 ст.132 КАС України      судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.  До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
          За приписами ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
          Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
          Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина 7 статті 139 КАС України).
          Відповідно до ч.ч.  3,4 ст. 143 КАС України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
          Частинами 3, 4 статті 134 КАС України визначено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
          Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
          Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що розмір суми витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу та вартості виконаних робіт, витрати на проведення яких понесені в межах розгляду конкретної судової справи. При цьому розмір витрат має бути співмірним із складністю виконаних адвокатом конкретних робіт та часом, витраченим на виконання цих робіт.
          Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у ч.5 ст.  134 КАС України. Так, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи .
          Згідно з ч.6 ст. 135 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
          Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 7 статті 135 КАС України).
          З аналізу положень статті 134 КАС України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, пов`язаних безпосередньо з розглядом певної судової справи, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат.
          Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).
          Згідно з п. 4 ч.1 ст.1  Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
          Статтею 19 цього Закону визначено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
          Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.
          Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першоїстатті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
          Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першоїстатті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
          Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
          Так, надаючи оцінку понесеним позивачем витратам на правничу допомогу колегія суддів зазначає, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. 
          Також, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.
          При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
          Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).
          Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).
          У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
          Судом встановлено, що представництво інтересів ТОВ «Новаагро Україна»  здійснювалося адвокатом Крайзом О.І . на підставі договору № 1-НАУ про надання правової допомоги від 26.12.2019. 
          Згідно п. 4.1 Договору вартість послуг визначається відповідно до затраченого часу. Час, затрачений на надання послуг визначається відповідно до Додатку 1 до Договору, що є невід`ємною частиною Договору. Ціна однієї години затраченого часу дорівнює розміру однієї мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, що визначається відповідно до закону на 01 січня року, в якому надаються послуги. Загальна сума наданих послуг визначається сторонами в акті наданих послуг.
          Адвокатом в межах вказаного договору надано  послугу з написання відзиву на апеляційну скаргу – 1 год – 6  000,00 грн, що підтверджується актом прийому-передачі наданих послуг від 15.03.2021.
          Зазначені кошти сплачені позивачем, що підтверджується платіжним дорученням № 1418 від 18.03.2021.
          Зі змісту норм частин 4, 5 та 6 ст.134 КАС України вбачається, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (саме така позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13.12.2018 у справі №816/2096/17).
          При цьому, суд враховує, що ст. 134 КАС України покладає обов`язок доведення неспівмірності понесених витрат на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
          Тобто,    зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
          Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц.
          Водночас відповідач, на виконання вимог процесуального законодавства, подав до суду апеляційної інстанції заперечення на заяву про винесення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, в якому вказував, що заявлена сума витрат на правничу професійну допомогу є неспіврозмірною із складністю справи та виконаними адвокатом послугами, часом, витраченим на виконання відповідної послуги та її обсягом, ціною позову та значенням справи для сторони. Зазначає, що справа є незначною складеності, розглянута судом в спрощеному провадженні.          
За правилами оцінки доказів, встановлених ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.
          Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
          Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
          Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу і пропорційності їх складності правовому супроводу справи, колегія суддів ураховує вказані заперечення та зазначає, що відзив на апеляційну скаргу складається з трьох аркушів, а з його змісту вбачається, що оцінка доводам апеляційної скарги викладена лише на одному аркуші. Вказане свідчить про те, що підготовка відзиву не вимагала великого обсягу юридичної та технічної роботи, не потребувала затрат значного часу та зусиль, які заявлені позивачем як витрати на правову допомогу. 
          Отже, враховуючи наведені обставини, заяву відповідача,  зміст та обсяг наданих послуг,        колегія суддів вважає, що заявлений  до відшкодування розмір правової допомоги за складання відзиву на апеляційну скаргу в сумі 6 000 грн.  є явно завищеним і таким, що підлягає  зменшенню.
          При визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).
          У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
          Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
          Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
          Також, суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 04.02.2020 (№ провадження К/9901/95/20), відповідно до якої (п.23) вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
          Колегія суддів зауважує, що дана справа є справою незначної складності, обсяг обставин, які є предметом доказування по даній справі, та доказів, якими підтверджуються ці обставини не є надто значним, що свідчить про завищення розміру витрат за надані адвокатом послуги.
          Враховуючи викладене, заявлена до відшкодування сума витрат на правничу допомогу в розмірі 6 000, 00 грн. є завищеною та неспівмірною із складністю цієї справи та обсягом наданих адвокатом послуг.
          З огляду на викладене, враховуючи досліджені судом докази на підтвердження понесених позивачем витрат, застосовуючи принцип співмірності, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, які позивач поніс у зв`язку із розглядом справи в суді першої та апеляційної інстанції у розмірі 1 000 грн. та стягнення цих витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
          Керуючись ст. ст. ст.ст.132, 134, 139, ч.4 ст.229, ст. ст. 243, 252, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
          
П О С Т А Н О В И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Новаагро Україна» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Харківській області (ЄДРПОУ 43983495, вул. Пушкінська, 46, м. Харків) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Новаагро Україна» (ЄДРПОУ 34631027, вул. Чернишевська, 66, м. Харків) витрати на професійну правничу допомогу у сумі 1 000 (одна тисяча) грн. 00 коп. 
Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		Русанова В.Б.	
Судді	   	Жигилій С.П.    Перцова Т.С.