ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/7845/20                                            Суддя першої інстанції: Добрянська Я.І.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  09 червня 2021 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача          - Степанюка А.Г.,
суддів                    - Кобаля М.І., Лічевецького І.О.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України на прийняте у порядку спрощеного (письмового) провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 лютого 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:
У квітні 2020 року ОСОБА_1 (далі – Позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України (далі – Відповідач-1, в/ч НОМЕР_1 ), Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі – Відповідач-2, ГУ ПФ в м. Києві), в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо відмови скласти і подати до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві оновлену довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 у розмірі 77% грошового забезпечення з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень, премій), а саме: робота з таємними виробами, носіями, документами - 15%, надбавка за особливо важливі завдання – 80,7%, надбавка за розвідувальну та контррозвідувальну діяльність – 18,9%, надбавка за спеціальні завдання чи державну охорону - 6,1%, премія - 10%;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 Міністерства оборони України скласти і подати до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві оновлену довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 у розмірі 77% грошового забезпечення з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень, премій), а саме: робота з таємними виробами, носіями, документами - 15%, надбавка за особливо важливі завдання – 80,7%, надбавка за розвідувальну та контррозвідувальну діяльність – 18,9%, надбавка за спеціальні завдання чи державну охорону - 6,1%, премія - 10%;
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві щодо виплати ОСОБА_1 лише 50% суми підвищення пенсії з 01.01.2018; 75% суми підвищення пенсії з 01.01.2019р.; зменшення основного розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 77 % відповідних сум грошового забезпечення до 70% під час її перерахунку на підставі постанови КМУ від 21.02.2018 № 103;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у місії Києві нарахувати і виплатити пенсію ОСОБА_1 у розмірі 77% грошового забезпечення з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень, премій), а саме: робота з таємними виробами, носіями, документами - 15%, надбавка за особливо важливі завдання – 80,7%, надбавка за розвідувальну та контррозвідувальну діяльність – 18,9%, надбавка за спеціальні завдання чи державну охорону - 6,1%, премія - 10%; у розмірі 100 % суми підвищення пенсії, починаючи з 01.01.2018 єдиним платежем без врахування Постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649 та без обмеження максимальним розміром.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.02.2021 року позов задоволено частково:
- визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці та надані до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.04.2019 основного розміру його пенсії;
- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру його пенсії;
- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 під час її перерахунку з 77 % на 70 % відповідних сум грошового забезпечення;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 з урахуванням основного розміру пенсії за вислугу років 77 % відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням проведених виплат;
- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 за рахунок виплати з 05.03.2019 75 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.01.2018;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити виплату не отриманих ОСОБА_1 сум підвищення пенсії з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії з 05.03.2019 по 04.09.2019.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Крім того, стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України 420,30 грн. сплаченого судового збору та 5  000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Також стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві 420,30 грн. сплаченого судового збору та 5  000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
При цьому, частково задовольняючи вимоги ОСОБА_1 про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань в/ч НОМЕР_1 витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що заявлена до стягнення сума у розмірі 20  000,00 грн. є нерозумною та неспівмірною із складністю справи та виконаними роботами і витраченим часом на такі послуги, а тому належною сумою є 10  000,00 грн., яка підлягає присудженню у рівній частині з кожного з відповідачів.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Відповідач-1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його в частині стягнення з в/ч НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5  000,00 грн. та ухвалити у цій частині нове рішення, яким відмовити у повному обсязі у задоволенні витрат на професійну правничу допомогу.
Свою позицію обґрунтовує тим, що, по-перше, всупереч приписів ЦК України у договорі про надання правової допомоги відсутні відомості щодо розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару, по-друге, акт приймання-передачі про надання правничої допомоги не містять розрахунку витрат, зокрема, загальної кількості годин і вартості однієї години роботи, по-третє, прибутковий касовий ордер не є належним доказом оплати наданих послуг, оскільки їх надання документально не підтверджено, по-четверте, справа не є складною, що свідчить неспівмірний розмір вартості правничої допомоги, по-п`яте, судом не обґрунтовано взагалі підстави зменшення присудженої суми до 5  000,00 грн., по-шосте, більшість послуг, які в акті виділені окремо, включаються до послуги з підготовки процесуальних документів, по-сьоме, в аналогічних справах розмір правничої допомоги, який присуджується, складає від 920,00 грн. до 2  000,00 грн.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.04.2021 року відкрито апеляційне провадження за даною апеляційною скаргою та встановлено строк для подачі відзиву на неї.
Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.06.2021 року призначено справу до розгляду у порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Оскільки рішення суду першої інстанції в іншій частині, ніж стягнення з в/ч НОМЕР_1 витрат на професійну правничу допомогу, не є предметом апеляційного оскарження, адже ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.04.2021 року повернуто апеляційну скаргу ГУ ПФ в м. Києві, то судова колегія вважає за необхідне здійснювати перевірку його законності та обґрунтованості у межах доводів та вимог апеляційної скарги в/ч НОМЕР_1 .
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції – зміні, виходячи з такого.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, у позовній заяві ОСОБА_1 просив стягнути за рахунок бюджетних асигнувань в/ч НОМЕР_1 та ГУ ПФ в м. Києві витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20  000,00 грн.
Згідно акта від 31.03.2020 року № 1 прийому-передачі надання правової (правничої) допомоги з калькуляцією погодинно витрат Адвокатського бюро «Олександра Травянка» згідно до Договору №011/20 від 17 січня 2020р., про надання (правової) правничої допомоги (т. 1 а.с. 65-66), адвокатом Травянко О.І. надано Шиндіну В.М. наступні послуги: попереднє вивчення та консультація відносно характеру спірних правовідносин (2 години вартістю 1  000,00 грн. кожна), вивчення та правовий аналіз матеріалів адміністративної справи (2 години вартістю 1  000,00 грн. кожна); аналіз нормативно правових документів (2,5 години вартістю 1  000,00 грн. кожна); збір доказів та документів (2,5 години вартістю 1  000,00 грн. кожна); підготовка процесуальних документів (адміністративний позов) (3 години вартістю 2  000,00 грн. кожна); інші витрати (канцелярія, транспорт) (1  000,00 грн.); підготовка та участь у судових засіданнях: загальний порядок, спрощене провадження (з викликом сторін, без виклику сторін)/складення та подання відповіді на відзив Відповідачів, складення та підготовка інших заяв, скарг, клопотань в межах відкритого провадження (2 години вартістю 2  000,00 грн. кожна).
Крім того, судом першої інстанції встановлено, що Позивачем разом із позовною заявою надано докази сплати ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу, а саме – прибутковий касовий ордер №045/20 від 17.01.2020 року на суму 20  000,00 грн. (т. 1 а.с. 67).
На підставі встановлених вище обставин, суд першої інстанції, здійснивши аналіз положень ст. ст. 132, 134 КАС України, прийшов до висновку про неспівмірність і нерозумність заявленої до стягнення суми витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням складності цієї справи та витраченим адвокатом часом на такі послуги, а відтак й про наявність підстав для її зменшення до 10  000,00 грн. шляхом стягнення з кожного з відповідачів по 5  000,00 грн.
З такими висновками суду першої інстанції судова колегія не може повністю погодитися з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За правилами ч. ч. 1, 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Приписи ч. 3 ст. 134 КАС України визначають для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При цьому в силу положень ч. 5 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що на підтвердження надання правової допомоги необхідно долучати у тому числі розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.
Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.
Аналогічна позиція підтримується Верховним Судом у постанові від 01.10.2018 року у справі № 569/17904/17.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 при поданні позовної заяви було заявлено вимогу про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та одночасно додано до неї документи на підтвердження їх понесення, перелік яких було зазначено вище.
Судова колегія, з урахуванням правової позиції Верховного Суду, викладеної, зокрема, у постанові від 19.09.2019 року у справі № 810/2760/17, вважає за необхідне звернути увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат тощо.
Водночас, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категорії складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що приписи КАС України покладають обов`язок доведення неспівмірності понесених витрат на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Наведений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 20.01.2021 року у справі № 120/3929/19-а.
Матеріали справи свідчать, що у відзиві на позову в/ч НОМЕР_1 наголошувала на тому, що відсутність у договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару унеможливлює пересвідчитися у дійсній домовленості сторін щодо розміру гонорару, в акті від 31.03.2020 року №1 чітко не встановлено вартість надання правової допомоги за 1 годину роботу адвоката, а станом на час підписання акту жодних додаткових процесуальних документів адвокатом не складалося.
Перевіряючи обґрунтованість заявлених до відшкодування витрат у розрізі їх видів наданих послуг, з урахуванням доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.
Судовою колегією враховується, що згідно п. 4 договору про надання правової (правничої) допомоги від 17.01.2020 року №011/20 (т. 1 а.с. 57-61) гонорар виконавця (адвокатського бюро «Олександра Травянка») оформляється додатком до даного договору. У свою чергу, із змісту попереднього розрахунку суми витрат від 17.01.2020 року (т. 1 а.с. 62-63) вбачається, останній складений згідно умов вказаного договору, а відтак посилання Апелянта на те, що сторонами договору не було визначено умови щодо розміру наданих послуг є помилковими.
Разом з тим, відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності є, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави (п. 1); складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру (п. 2); представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами (п. 6).
Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.
Щодо обґрунтованості витрат, наведених у пунктах 1, 2, 3, 4 акту прийому передачі правової (правничої) допомоги від 31.03.2020 року №1 (далі – Акт), суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що підготовка позовної заяви належить до такої діяльності адвоката як складання процесуальних документів, до якої входить вивчення і консультація щодо спірних правовідносин, вивчення і аналіз матеріалів та нормативно-правових актів, а також збір доказів. Отже, окреме виділення від підготовки і подання позовної заяви таких наведених послуг, є необґрунтованим, позаяк останні є елементом підготовки позовної заяви (п. 5 Акту), а тому витрати, викладені окремо у пунктах 1-4 Акту, не можуть бути присуджені з Відповідача-1, що було залишено поза увагою суду першої інстанції. Крім іншого, будь-яких обґрунтувань, які саме докази та/або документи були зібрані адвокатом надані на підтвердження розміру витрат на правову допомогу матеріали справи не містять.
Колегія суддів також звертає увагу, що жодних документально підтверджених доказів понесення адвокатом канцелярських та/або транспортних витрат на суму 1  000,00 грн. матеріали справи не містять, що свідчить про необґрунтованість їх включення до складу правничої допомоги.
Поряд з викладеним, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне підкреслити, що наявними у справі документами підтверджується складання адвокатом процесуальних документів, а саме – позовної заяви, відповідей на відзиви, а також ряду однакових клопотань про прискорення розгляду справи.
З приводу співмірності, пропорційної та обґрунтованості витрат із надання указаних послуг із складання процесуальних документів в сумі 10  000,00 грн. (з яких 6  000,00 грн. за складання адміністративного позову та 4  000,00 грн. – за інші процесуальні документи), судова колегія вважає за необхідне зазначити таке.
Так, аналіз змісту позовної заяви свідчить, що її обґрунтування та вимоги до в/ч НОМЕР_1 повністю засновані на рішенні Верховного Суду у зразковій справі №160/8324/19, щодо якої справа №640/7845/20 є типовою. Відтак з урахуванням визначеної в Акті №1 кількості часу на підготовку позовної заяви (3 години вартістю 2  000,00 грн. кожна) судова колегія приходить до висновку, що заявлена до стягнення у цій частині сума витрат на професійну правничу допомогу щодо в/ч НОМЕР_1 з урахуванням категорії складності даної справи (малозначна і типова) та зважаючи на принцип пропорційності становить 2  000,00 грн.
Щодо складання інших процесуальних документів – відповідей на відзиви, а також ряду однакових клопотань про прискорення розгляду справи, судова колегія виходить з такого.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
При цьому згідно ч. 3 ст. 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.
Таким чином, положеннями ст. 263 КАС України, саме за правилами якої розглядалася справа №640/7845/20, такої заяви по суті справи як відповіді на відзив процесуальним законом не передбачено, а відтак витрати, пов`язані із складанням адвокатом відповіді на відзив в/ч НОМЕР_1 , присудженню з останньої не підлягають.
З приводу клопотань про прискорення розгляду справи (т. 1 а.с. 143-144, 146-147, 148-149, 159-160), судова колегія вважає за необхідне зазначити, що вони за своїм змістом є однаковими (окрім першого), складаються з шести абзаців, а відтак об`єктивно не могли становити складність для написання фахівцем у галузі права. Крім іншого, судова колегія зауважує, що станом на 31.03.2020 року жодних з викладених вище клопотань адвокатом подано не було, а відтак зазначення в Акті про те, що на їх складання та подання було витрачено 2 години вартістю 2  000,00 грн. кожна є необґрунтованим, на чому звертала увагу й в/ч НОМЕР_1 у відзиві на позов.
З урахуванням наведеного суд апеляційної інстанції погоджується з доводами Апелянта про те, що викладені у пункті 7 Акту витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4  000,00 грн. є необґрунтованими, оскільки не містять детального опису наданої послуги і часу, витраченого адвокатом на виконання заявлених робіт у відповідній частині.
Колегією суддів враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції, стягуючи з в/ч НОМЕР_1 витрати на професійну правничу допомогу, не врахував усіх доводів Відповідача-1 щодо їх необґрунтованості та завищення, а тому прийшов до передчасного висновку про наявність правових підстав для присудження таких витрат за рахунок в/ч НОМЕР_1 в сумі 5  000,00 грн.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Приписи п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні рішення неправильно застосовані норми матеріального та порушені норми процесуального права, що стали підставою для неправильного вирішення питання щодо розміру належних до присудження витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись ст. ст. 132, 134, 139, 242-244, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -  
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України – задовольнити частково.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 лютого 2021 року – змінити, визначивши, що належні до стягнення на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України судові витрати на професійну правничу допомогу складають 2  000 (дві тисячі) гривень 00 копійок.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя-доповідач                                                                      А.Г. Степанюк 

Судді                                                                                            М.І. Кобаль

                                                                                                    І.О. Лічевецький

Повний текст постанови складено та підписано « 09» червня 2021 року.