Ухвала
 
09 квітня 2021 року
місто Київ
 
справа № 739/1716/19
провадження № 61-3453ск21
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 06 серпня 2020 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 02 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Новгород-Сіверський сирзавод» про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення невиплаченої заробітної плати при звільненні,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 02 березня 2021 року втретє із застосуванням засобів поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 06 серпня 2020 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 02 жовтня 2020 року.
Ухвалою Верховного Суду від 15 березня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику строк для її виконання з метою надання доказів на підтвердження сплати судового збору за подання касаційної скарги, подати виправлену редакцію касаційної скарги, в якій уточнити процесуальну вимогу касаційної скарги, зазначити правильну назву суду касаційної інстанції, додати копії додатків до касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи. Також Верховний Суд визнав обов`язок ОСОБА_1 подати обґрунтоване клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, зокрема рішення суду апеляційної інстанції та надати докази поважності такого пропуску строку.
Від заявника 15 березня 2021 року засобами поштового зв`язку надійшли документи, які зазначені у додатку, однак не були додані до касаційної скарги.
У квітні 2021 року від заявника засобами поштового зв`язку надійшла заява, у якій ОСОБА_1 зазначає, що звільнений від сплати судового збору за подання касаційної скарги за двома підставами: у зв`язку із розглядом справи за вимогами про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі; у зв`язку із статусом учасника бойових дій. Також заявник вважає, що касаційна скарга подана у межах строку, визначеного процесуальним законом, а саме через 15 днів після повернення Верховним Судом касаційної скарги, у зв`язку із не усуненням недоліків касаційної скарги.
Верховний Суд, вивчивши касаційну скаргу та додатково подані документи робить висновок, що ОСОБА_1 недоліки касаційної скарги усунуто частково з огляду на таке.
Щодо обов`язку здійснити сплату судового збору за подання касаційної скарги
Залишаючи без руху касаційну скаргу  ОСОБА_1 , Верховний Суд визначив обов`язок заявника сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 454, 00 грн.
У такому висновку Верховний Суд керувався тим, що заявником оскаржується ухвала суду першої інстанції та за наслідками її перегляду постанова суду апеляційної інстанції, тому за правилами підпункту 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у фіксованому розмірі відповідно прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі, встановленому законом у календарному році, у якому подана касаційна скарга.
Щодо доводів заявника про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки ОСОБА_1 є учасником бойових дій Верховний Суд, врахувавши правові висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 (провадження № 11-795заі19), від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 (провадження № 14-730цс19), визнав обов`язок заявника сплати судовий збір, оскільки предмет та підстави позову, з яким ОСОБА_1 звернувся до суду, не стосуються захисту його прав як особи, яка має статус учасника бойових дій.
Усуваючи недоліки заявником додано копію посвідчення, відповідно до якого ОСОБА_1 є інвалідом ІІІ групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни.
Отже, наведене свідчить, що заявник звільнений від сплати судового збору в силу закону як особа, яка має статус інваліда війни.
Однак наявність інших недоліків, які ОСОБА_1 не усунуто, унеможливлює відкриття касаційного провадження з огляду на таке.
Щодо підстав поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження
Порядок і строки подання касаційної скарги визначено положеннями частин першої-другої статті 390 ЦПК України.
Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Згідно з частиною другою статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Верховний Суд, залишаючи без руху касаційну скаргу ОСОБА_1 дослідив доводи заявника щодо причини пропуску ним процесуального строку на звернення із касаційною скаргою, зокрема на постанову Чернігівського апеляційного суду від 02 жовтня 2020 року, та констатував, що заявникові двічі надано право подати до Верховного Суду належно оформлену касаційну скаргу, суд касаційної інстанції в ухвалах чітко визначав, які саме недоліки касаційної скарги заявнику необхідно усунути.
Проте, ОСОБА_1 втретє звертаючись до Верховного Суду, при складанні касаційної скарги допустив ряд недоліків, зокрема й ті самі, які вже були підставою для залишення без руху касаційних скарг, поданих заявником попередньо, не усунув такі недоліки на виконання ухвали суду касаційної інстанції від 15 березня 2021 року.
Верховний Суд наголошує, що хоча положення частини сьомої 
статті 185 ЦПК України визначає право повторного звернення із касаційною скаргою після її повернення заявнику, однак сторона у справі, реалізуючи свої процесуальні права, має вчиняти свої дії без надмірного зловживання своїми правами, добросовісно виконувати свої обов`язки під час реалізації процесуальних прав, уникати вчинення дій, які можуть призвести до негативних наслідків для такої сторони, наприклад пропуск процесуального строку, що змусить заявника докласти додаткові зусилля для поновлення його прав (процесуального строку).
Заявником не наведено обґрунтованих та переконливих доводів щодо наявності підстав для поновлення йому строку на касаційне оскарження, зокрема постанови Чернігівського апеляційного суду від 02 жовтня 2020 року. Усуваючи недоліки касаційної скарги, ОСОБА_1 посилається на обставини, які вже були предметом вивчення Верховним Судом. Інших доводів на підтвердження причини пропуску строку на звернення до суду касаційної інстанції та доказів на підтвердження таких обставин заявник не наводить та не надає.
Також Верховний Суд констатує, що заявником не усунуто інші недоліки касаційної скарги встановленні Судом, а саме: не подано виправлену редакцію касаційної скарги, із уточненою процесуальною вимогою касаційної скарги, зазначенням правильної назви суду касаційної інстанції, не додано копії додатків до касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи.
За наведених обставини Верховний Суд робить висновок, що заявник не усунув недоліки касаційної скарги, також відсутні підстави для продовження строку усунення недоліків відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України.
Згідно з частиною другою статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
За змістом статті 185 ЦПК України якщо заявник не усунув недоліки скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається заявнику.
Оскільки у встановлений Судом строк, станом на 09 квітня 2021 року, недоліки касаційної скарги заявник повністю не усунув, підстави для продовження строку усунення недоліків відсутні, тому касаційна скарга підлягає поверненню заявникові.
Суд роз`яснює, що повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 06 серпня 2020 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 02 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Новгород-Сіверський сирзавод» про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення невиплаченої заробітної плати при звільненні, вважати неподаною та повернути заявникові.
Роз`яснити заявникові право повторного звернення з касаційною скаргою.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                             С. О. Погрібний