ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

17 червня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 314/6178/16-а(2-а/314/2/2021)	

головуючий суддя І інстанції – Кононенко І.О.

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого судді  Іванова С.М. (доповідач),
                               суддів:  Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,     

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу    ОСОБА_1 на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 13.01.2021 року в адміністративній справі №314/6178/16-а(2-а/314/2/2021) за позовом   ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до  Гнаровської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Запорізькій області про визнання притиправними та скасування рішень,- 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській област Гнаровської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Запорізькій області про визнання протиправними та скасування рішень Гнаровської сільради Вільнянського району № 27 від 29.04.2016 року, № 14 від 14.07.2016 року, № 7 від 13.10.2016 року, від 2015 року, що прийняті всупереч постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19.01.2011 року по справі №2-а31/2010.
Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 13.01.2021 року закрито провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішень виконавчого комітету Гнаровської сільської ради Вільнянського району Запорізької області на підставі п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 , звернулась з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати вищезазначене рішення, як незаконне та прийняти нову постанову про направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що дана справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а відтак закриття провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України є протиправним.
Гнаровською сільською радою Вільнянського району Запорізької області було подано відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на обґрунтованість висновків суду першої інстанції, остання просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. 
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Закриваючи провадження по справі, суд першої інстанцїі виходив з того, що вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються, а відтак обгрунтованим є закриття проваження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України.
Суд апеляційної інстанції частково погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
Відповідно до ч.ч. 1, 9 ст. 267 КАС України (в редакції до 15.12.2017 року ) суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Згідно ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень – відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Аналіз зазначених норм свідчить, що є наступні види судового контролю за виконанням судового рішення, такі як зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (ст. 382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень – відповідачем на виконання рішення суду (ст. 383 КАС України).
Так, зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС (ст. 382 Кас України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.
Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.
Як вбачається з матеріалів справи, рішення Гнаровської сільради Вільнянського району № 27 від 29.04.2016 року, № 14 від 14.07.2016 року, № 7 від 13.10.2016 року, від 2015 року оскаржуються позивачами з підстав їх прийняття всупереч постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19.01.2011 року по справі                   № 2-а31/2010.
Отже, у спірних правовідносинах наявні обставини, з якими ст. 382 КАС України пов`язує наявність підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення. За вказаних обставин, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку ст. 382 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не пред`являти новий адміністративний позов.
У зв`язку з цим, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються, а відкрите провадження по справі підлягає закриттю.
Поряд з вказаним, з матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції при закритті провадження по справі були застосовані приписи п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, які визначають, що суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Між тим, як вбачається з суб`єктного складу та предмету спірних правовідносин, дана справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинтсва, а враховуючи обставини даної справи, а саме оскарження позивачами рішень відповідача з підстав  неналежного виконання постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19.01.2011 року по справі № 2-а31/2010, а відповідно належним є застосування приписів п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України, які визначають, що суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Вказані правові висновки також  відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 03.04.2019 року по справі № 820/4261/18, що врахоується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.
Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що спірна ухвала суду першої інстанції підлягає зміні шляхом викладення її мотивувальної частини в редакції даної постанови. В  іншій частині ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.
Згідно ч. 4 ст. 317 КАС України, зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
Керуючись ст. ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 317 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 13.01.2021 року в адміністративній справі №314/6178/16-а(2-а/314/2/2021) – змінити, виклавши текст її мотивувальної частини в редакції даної постанови.
В іншій частині ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 13.01.2021 року в адміністративній справі №314/6178/16-а(2-а/314/2/2021) – залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності піна підставі ч. 2 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.          

Головуючий - суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      О.М. Панченко 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко