УХВАЛА

17 травня 2021 року 
м. Київ

Справа № 922/6658/15 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Банаська О. О.

розглянув матеріали касаційної скарги Фізичної особи-підприємця Лісовця Дениса Сергійовича
на постанову Східного апеляційного господарського суду від 19.11.2020
у складі колегії суддів: Білоусової Я. О. (головуючої), Фоміної В. О., Шевель О. В.

у справі за заявою ліквідатора фізичної особи-підприємця Мкртчяна Сергія Артушевича - арбітражного керуючого Сасіної Катерини Олександрівни
про витребування майна з чужого незаконного володіння 

в межах справи № 922/6658/15
за заявою фізичної особи-підприємця Мкртчяна Сергія Артушевича
про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

14.04.2021 Фізична особа-підприємець Лісовець Денис Сергійович (далі -              ФОП Лісовець Д. С., скаржник) звернувся через Східний апеляційний господарський суд до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Східного апеляційного господарського суду від 19.11.2020 у справі                                    № 922/6658/15.

Одночасно скаржником у прохальній частині касаційної скарги порушено питання щодо поновлення строку на касаційне оскарження.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи                                      № 922/6658/15 визначено колегію суддів у складі: Банаська О. О. - головуючого, Васьковського О. В., Огородніка К. В., що підтверджується витягом з протоколу передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 11.05.2021.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд дійшов висновку, що касаційна скарга не відповідає вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) з огляду на таке.

Статтею 290 Господарського процесуального кодексу України                                     (далі - ГПК України) передбачені вимоги до форми і змісту касаційної скарги.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з частиною другою статті 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено у Законі України "Про судовий збір".

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Як встановлено з матеріалів касаційної скарги, об`єктом оскарження є постанова Східного апеляційного господарського суду від 19.11.2020 у справі                   № 922/6658/15, прийнята за результатом апеляційного перегляду ухвали Господарського суду Харківської області від 10.12.2019, якою відмовлено у задоволенні заяви ліквідатора Фізичної особи-підприємця Мкртчяна Сергія Артушевича - арбітражного керуючого Сасіної Катерини Олександрівни про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Згідно з підпунктом 10 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання заяви про визнання правочинів (договорів) недійсними та спростування майнових дій боржника в межах провадження у справі про банкрутство становить 2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду касаційних скарг у справі про банкрутство становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Оскільки, як встановлено з матеріалів судової справи заяву про витребування майна з чужого незаконного володіння було подано у 2019 році, відповідно до статті 7 Закону України "Про державний бюджет на 2019 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня встановлено у розмірі 1 921,00 грн.

Отже, за подання до Верховного Суду касаційної скарги на постанову Східного апеляційного господарського суду від 19.11.2020 у справі № 922/6658/15 скаржнику належало сплатити судовий збір в розмірі 7 684,00 грн (1 921,00 * 2 * 200 %).

Натомість, скаржником згідно квитанції № 27 від 14.04.2021 при зверненні до суду з касаційною скаргою сплачено судовий збір у розмірі 2 270,00 грн, що не може вважатись доказом сплати судового збору в належному розмірі.

Таким чином, скаржнику слід доплатити 5 414,00 грн судового збору.

Щодо пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень

Відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України          (далі - ГПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 цього Кодексу.

Згідно цієї норми суд касаційної інстанції, у кожному конкретному випадку, повинен, з урахуванням конкретних обставин пропуску строку, оцінки доводів щодо причин їх пропуску, зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску такого строку.

Оскаржувана постанова Східного апеляційного господарського суду від 19.11.2020 (повний текст якої, згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, складено 24.11.2020), отже останній день строку, встановленого для оскарження зазначеної постанови апеляційної інстанції в касаційному порядку припадав на 14.12.2020.

Однак, касаційну скаргу ФОП Лісовцем Д. С. подано 16.04.2021.

Обґрунтовуючи клопотання щодо поновлення строку, скаржник в мотивувальній частині касаційної скарги зазначає про необхідність "поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського Харківської області від 26.03.2020 у справі № 922/2998/16" та в якості підстав такого поновлення посилається на введний постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 на територї України карантин з 19.12.2020 до 30.04.2021.

Зазначені обставини, на думку скаржника, є підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до пункту 7 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено, зокрема, дата отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується.

У пункті 1 частини четвертої статті 290 ГПК України передбачено, що до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, за наявності.

Згідно з частиною третьою статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд зазначає, що до касаційної скарги будь-яких належних та допустимих доказів в якості підстав для поновлення строку на касаційне оскарження не надано, що унеможливлює перевірку судом обставин дотримання скаржником положень статті 288 ГПК України, у зв`язку з чим відповідна заява про поновлення строку на касаційне оскарження може бути розглянута після надання належного обґрунтування підстав для поновлення строку на касаційне оскарження з наданням відповідних доказів.

Відповідно до частини другої статті 292 ГПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відтак, суд зазначає, що касаційна скарга ФОП Лісовця Д. С. підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику строку на усунення недоліків поданої ним касаційної скарги, а саме надання:
- доказів, що підтверджують доплату судового збору в розмірі 5 414,00 грн;
- належного обґрунтування підстав для поновлення строку на касаційне оскарження з наданням відповідних доказів, у т.ч. і щодо дати отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується.

Суд також вважає за необхідне звернути увагу скаржника на те, що неусунення або неповне (неналежне) усунення зазначених недоліків протягом установленого строку матиме наслідком повернення касаційної скарги на підставі частини п`ятої статті 292 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 174, 234, 235, 290, 292, 304, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Лісовця Дениса Сергійовича на постанову Східного апеляційного господарського суду від 19.11.2020 у справі                                    № 922/6658/15 залишити без руху.

2. Надати скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги тривалістю 10 днів з дня вручення копії цієї ухвали.

3. Попередити скаржника про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені частиною четвертою                   статті 174 Господарського процесуального кодексу України, а саме у разі невиконання вимог ухвали, у строк встановлений судом, касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду                                                                      О. О. Банасько