ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3077/21 Справа № 176/1658/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Волчек Н. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2021 року        Дніпровський Апеляційний суд у складі:                  головуючого - судді Ткаченко І.Ю.
               суддів        - Деркач Н.М., Куценко Т.Р.,
розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро цивільну справу
за  позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором
за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 
на рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2020 року, -

В С Т А Н О В И В:

В вересні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 23.10.2007 року в сумі 69525,28 грн та судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що відповідач ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 23.10.2007 року. Відповідно до виявленого бажання, відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці, довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позову та надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 20000,00 грн. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Свої зобов`язання за кредитним договором ОСОБА_1 належним чином не виконує, у зв`язку із чим виникла заборгованість по кредитному договору станом на 28.07.2020 року в сумі 69525,28 грн, яка складається з наступного: 50411,94 грн – заборгованість за тілом кредита; в т.ч.: 00,00 грн – заборгованість за поточним тілом кредита; 50411,94 грн – заборгованість за простроченим тілом кредита; 0,00 грн – заборгованість за нарахованими відсотками; 19113,34 грн – заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн – заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит; 0,00 грн – нарахована пеня; 0,00 грн – нараховано комісії. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором про надання банківських послуг (а.с.2-3). 

Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2020 року позовну заяву АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 23.10.2007 року в сумі 50411 грн. 94 коп. - заборгованість за тілом кредита. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» судові витрати у розмірі 1534,46 грн. В іншій частині позовних вимог, відмовлено (а.с.72-73).

Не погодившись із рішенням суду, АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з апеляційною скаргою, просило скасувати рішення в частині відмови в задоволені позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, задовольнивши позовні вимоги в повному обсязі, в іншій частині рішення суду залишити без змін. Стягнути з відповідача судові витрати (а.с.76-82). 

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Судом встановлено, що 23.10.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого в свою чергу є АТ КБ «ПриватБанк» укладено кредитний договір №б/н з ОСОБА_1 , шляхом підписання останнім заяви, внаслідок чого йому було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт 15000 грн., який в послідуючому було збільшено до 20000 грн., що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку (а.с.15).
У заяві зазначено, що сума кредитного ліміту 250 грн., та те, що клієнт виявив бажання оформити на своє ім`я кредитку «Універсальна» 30 днів льотного періоду (а.с.17).
Видача карток відповідачу та їх перевипускання підтверджується довідкою (а.с.16).
До позовної заяви позивачем додано розрахунки заборгованості за договором №б/н від 23.10.2007 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом – ОСОБА_1 , станом на 31.05.2015 року та станом на 28.07.2020 року (а.с.4-15)
Згідно з останнім розрахунком відповідач має заборгованість у загальному розмірі станом на 28.07.2020 року в сумі 69525,28 грн, яка складається з наступного: 50411,94 грн – заборгованість за тілом кредита; в т.ч.: 00,00 грн – заборгованість за поточним тілом кредита; 50411,94 грн – заборгованість за простроченим тілом кредита; 0,00 грн – заборгованість за нарахованими відсотками; 19113,34 грн – заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн – заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит; 0,00 грн – нарахована пеня; 0,00 грн – нараховано комісії.
Виписка за договором № б/н станом на 30.07.2020 року свідчить про активне користування відповідачем кредитними коштами (а.с.35-59). 

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд 1 інстанції виходив з того, що у порушення умов договору та чинного законодавства, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав та не повернув використані ним кредитні кошти, тому підлягає стягненню заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 50411,94 грн.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості по процентам за користуванням кредитом, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме наданий Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції. 
У відповідності до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Враховуючи встановлені по справі обставини, суд 1 інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо часткового задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції не звернув уваги на обґрунтування права вимоги в частині стягнення процентів за користування кредитом, а саме, що банк посилався на п. 5 Заяви №б/н від 23.10.2007, відповідно до якої базова процентна ставка по кредиту склала 3% на місяць на залишок заборгованості. 
Разом з тим, колегія суддів не вбачає підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» процентів за користування кредитом.
Із Заяви №б/н від 23.10.2007 убачається, що сторони погодили проценти в розмірі 3% в місяць, що становить 36,00% річних.
У наданому АТ КБ «ПриватБанк» розрахунку заборгованість ОСОБА_1 , проценти за користування кредитом обраховані за різними ставками: 3,6 %, 3,5% (а.с.4-13), а з 01.10.2019 процентна ставка складала 3,5% ; процентна ставка при порушені умов кредитування, місячна 7%; процентна ставка на прострочений кредит 84% (а.с.14), що не відповідає умовам договору. 
Інші доводи не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст.89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

За таких обставин, підстав для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про задоволення позову, як про це просить позивач, не встановлено.

Згідно з ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, 

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - залишити без задоволення. 

Рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2020 року - залишити без змін. 

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: