П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №   120/5378/20-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Воробйова І.А.  
Суддя-доповідач -  Драчук Т. О.   
07 квітня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Драчук Т. О. 
суддів:  Полотнянка Ю.П.  Ватаманюка Р.В. , 

розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 04 лютого 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії УМВС України у Вінницькій області про визнання протиправними дій (бездіяльності) та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
в жовтні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Ліквідаційної комісії УМВС України у Вінницькій області про визнання протиправними дії (бездіяльність) відомчої комісії Ліквідаційної комісії УМВС України у Вінницькій області щодо відмови у підготовці пакету документів стосовно ОСОБА_1 для надсилання їх на розгляд комісії МВС України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни.
Також, позивач просив зобов`язати Ліквідаційну комісію УМВС України у Вінницькій області підготувати пакет документів стосовно ОСОБА_1 для надсилання їх на розгляд комісії МВС України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни згідно Порядку №413 від 20.08.2014.
Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 04.02.2021 позов залишено без розгляду.
Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції в межах даної адміністративної справи скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Апеляційну скаргу позивач обґрунтовує тим, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм матеріального, процесуального та міжнародного права, а також суд першої інстанції не в повній мірі дослідив обставини справи та не врахував доводи позовної заяви, на які покладався позивач.
Позивач будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Разом з тим, від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності позивача.
Відповідач та (або) його належний представник, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Разом з тим, від представника відповідача надійшла заява про перенесення розгляду справи, оскільки усі представники задіяні в інших судових засіданнях.
Досліджуючи дану заяву колегія суддів прийшла до висновку про відмову у її задоволенні, оскільки відповідач не обмежений лише наведеними представниками. Крім того, один з наведених представників, а саме ОСОБА_2 брала участь в судовому засіданні при розгляді попередньої справи №120/6946/20-а та не була обмежена взяти участь у розгляді справи №120/5378/20-а.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь представника відповідача в судовому засіданні - не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до ч.2 ст.313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за їх відсутності.
Заслухавши, суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.
Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що ухвалами суду від 21.12.2020 та 18.01.2021 витребувано у позивача додаткові докази (квитанцію, поштове повідомлення, тощо) направлення відповідачу заяви від 10.03.2020 з метою вирішення процесуального питання щодо поновлення строку звернення до суду. Адже позивач вказує, що дізнався про лист від 10.02.2020 лише в квітні 2020 року, після направлення відповідного звернення 10.03.2020. Однак, в матеріалах справи відсутні докази направлення позивачем відповідачеві заяви від 10.03.2020. Більш того, надані відповідачем витяги із Журналів свідчать, що така заява до останнього не надходила.
Судові рішення від 21.12.2020 та 18.01.2021 направлялись на електрону адресу зазначену позивачем в позові, та ухвала від 18.01.2021 доставлена, про що свідчать матеріали справи.
Однак, станом на 28.01.2021 та 04.02.2021 витребувані від позивача докази не надійшли, причин із поясненнями не надання доказів до суду - не надіслано.
За відсутності доказів направлення позивачем заяви від 10.03.2020, суд першої інстанції позбавлений можливості вирішити питання щодо пропуску строку звернення до суду та чи наявні підстави для поновлення, у разі пропуску таких.
З таких підстав, суд першої інстанції дійшов висновку про залишення адміністративного позову без розгляду.
Колегія суддів погоджується та вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про залишення адміністративного позову без розгляду, з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з ч.3 ст.3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до вимог ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Згідно з вимогами ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
В силу ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Так, п.5 ч.1 ст.171 КАС України визначено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).
При цьому, п.8 ч.1 ст.240 КАС України визначено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.
Відповідно до ч.3 ст.123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Крім того, згідно ч.9 ст.80 КАС України, у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.
Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 06.10.2020 позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу у 10-денний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви, зазначені в мотивувальній частині ухвали суду, а саме, надати заяву про поновлення строку звернення до суду із доказами поважності причин його пропуску та докази отримання листа відповідача датованого 10.02.2020.
Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 28.10.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі.
Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 21.12.2020 витребувано у позивача та зобов`язано надати суду до 30.12.2020 належним чином завірену копію заяви від 10.03.2020 та докази її направлення відповідачу.
Витребувано у ліквідаційної комісії УМВС України у Вінницькій області та зобов`язано надати суду до 30.12.2020 належним чином завірені копії витягу з Журналу вихідної кореспонденції за період з 10.02.2020-10.04.2020, докази направлення позивачу листа датованого 10.02.2020, заяву ОСОБА_1 із додатками щодо надання статусу учасника бойових дій, за наслідком розгляду якої надано відповідь датовану 10.02.2020.
Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 18.01.2021 витребувано у позивача та зобов`язано надати суду до 28.01.2021 докази (квитанцію, поштове повідомлення, тощо)  направлення відповідачу заяви від 10.03.2020.
Витребувано у ліквідаційної комісії УМВС України у Вінницькій області та зобов`язано надати суду до 28.01.2021 належним чином завірені копії витягів з Журналу вихідної кореспонденції  за період з 10.02.2020-10.04.2020 та Журналу реєстрації звернень громадян, що надійшли поштою за період з 10.03.2020 по 20.04.2020.
Крім того, як вбачається з матеріалів справи листом Ліквідаційної комісії УМВС України у Вінницькій області від 10.02.2020 №А-73/04/12-2020 звернення ОСОБА_1 розглянуто та запропоновано надати достатній пакет документів.
Також, як вбачається з матеріалів справи, позивач надає до суду заяву від 10.03.2020, яку зі слів позивача було подано до Ліквідаційної комісії УМВС України у Вінницькій області.
Разом з цим, як вбачається з журналу реєстрації звернень громадян, що надійшли поштою (наданого відповідачем) 13.03.2020 від Костюка В.Г. в інтересах ОСОБА_1 зареєстровано звернення та надано копію відповіді 20.03.2020 (а.с.102 з.с.).
Адміністративний позов подано 29.09.2020.
В свою чергу, згідно вимог ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Тобто, позивач мав звернутись до суду не пізніше 20.09.2020.
Щодо отримання листа Ліквідаційної комісії УМВС України у Вінницькій області від 10.02.2020 №А-73/04/12-2020 до 20.03.2020 матеріали справи не містять. В частині доводів апелянта про отримання листа Ліквідаційної комісії УМВС України у Вінницькій області від 10.02.2020 №А-73/04/12-2020 в квітні 2020 року, позивачем жодних доказів не надано.
Так, положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року № 3477-IV рішення Європейського суду з прав людини підлягають застосуванню судами як джерела права.
Пунктом 1 статті 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.
Так, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").
Встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними певних процесуальних дій, передбачених КАС України не зловживаючи ними.
Для поновлення пропущеного процесуального строку, встановленого законом, необхідно встановити наявність поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, які об`єктивно перешкоджали особі вчасно подати апеляційну скаргу.
Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.
Перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.
В свою чергу, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження отримання листа Ліквідаційної комісії УМВС України у Вінницькій області від 10.02.2020 №А-73/04/12-2020, а з матеріалів справи вбачається таке отримання 20.03.2020.
Таким чином, проаналізувавши ці та всі інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують обставини дослідженні судом першої інстанції та висновки про залишення без задоволення клопотання позивача, на основі наведених вище обставин.
Крім того, у рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Оскільки, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване судове рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а  ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 04 лютого 2021 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття. Порядок касаційного оскарження передбачений ст.ст.328, 329 КАС України.
          
Головуючий	 	 	Драчук Т. О.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Полотнянко Ю.П.    Ватаманюк Р.В.