Справа № 127/9763/21 
Провадження № 33/801/466/2021
Категорія: 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Каленяк Р. А.
Доповідач: Денишенко Т. О.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2021 року                                                                               м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Денишенко Т.О., розглянувши мате-ріали адміністративної справи, яка надійшла до апеляційного суду 24 травня 2021 ро-ку, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстро-ваного та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , притягнуто-го до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 44-3 КУпАП, 

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 22 березня 2021 року серії ГР № 258478, складеного ДОП відділу поліції № 1 старшим лейтенантом поліції Доценком Б. І., ввечері цього дня 22 березня 2021 року близько 21.10 години у м. Він-ниці по вул. Ватутіна, 31 ОСОБА_1 , будучи директором кальян-бару «Mint lounge», перебуваючи на робочому місці, допустив порушення карантинних обмежень: відві-дувачі у барі розташовувалися на відстані меншій ніж два метри між місцями для си-діння за сусідніми столиками. ОСОБА_1 своїми діями вчинив правопорушення, пе-редбачене частиною першою статті 44-3 КУпАП. 
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 30 квітня 2021 ро-ку ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, пе-редбаченого частиною першою статті 44-3 КУпАП, на нього накладене адміністратив-не стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 1000 неоподатковуваних міні-мумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень. З ОСОБА_1 стягнутий судовий збір в сумі 454,00 гривень.
У судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 брав особисту участь, свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого части-ною першою статті 44-3 КУпАП, визнав повністю.
11 травня 2021 року до апеляційного суду надійшла справа з апеляційною скар-гою ОСОБА_1 від цієї ж дати на постанову суду першої інстанції від 30 квітня 2021 року, де скаржник просить скасувати вказану постанову суду та закрити прова-дження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного право-порушення.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, поданої апеляційної скарги на по-станову суду першої інстанції, суддя апеляційного суду дійшла висновку, що обидві апеляційні скарги належить повернути особі, яка їх подала, з наступних підстав.
Порядок оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопору-шення регулюється нормами статті 294 КУпАП. Відповідно до частини другої цієї статті постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути ос-каржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адмініс-тративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП. Апеляційна скарга, подана після за-кінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо во-на не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Отже початок відліку строку на апеляційне оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення пов`язаний з моментом прийняття такої постанови, а не з дня отримання її копії особою, яка має намір її оскаржити.
Відповідно до статті 289 КУпАП в разі пропуску строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлений.
Із матеріалів цієї адміністративної справи убачається, що адміністративна справа щодо ОСОБА_1 надійшла у Вінницький міський суд Вінницької області 15 квітня 2021 року, розглянута за участі притягуваної до адміністративної відповідальності особи 30 квітня 2021 року. 07 травня 2021 року ОСОБА_1 за власним зверненням просив надати йому можливість ознайомитися та зняти фотокопії матеріалів справи, 11 травня 2021 року він вчинив на своїй заяві розписку про те, що з матеріалами спра-ви ознайомився, копії документів отримав. У цей же день 11 травня 2021 року ОСОБА_1 подав у суд апеляційну скаргу на постанову суду від 30 квітня 2021 року, яка ним не підписана, тобто не є такою, яка може прийнята до провадження апеляційного суду. За таких фактичних обставин дана апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала. 
24 травня 2021 року безпосередньо до апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 з клопотанням про долучення до справи представленої разом із заявою апеля-ційної скарги, яка тепер ним підписана.
Проаналізувавши викладені об`єктивні обставини цієї адміністративної справи, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що з урахуванням чітко визначеного статтею 294 КУпАП порядку оскарження постанови судді у справі про адміністративне право-порушення, апеляційна скарга ОСОБА_1 від 24 травня 2021 року підлягає повер-ненню йому, оскільки особа, яка несвоєчасно подала належно оформлену апеляційну скаргу, не заявляє клопотання про поновлення їй процесуального строку на оскаржен-ня постанови суду першої інстанції, не обгрунтовує поважними причинами пропуск цього строку на апеляційне оскарження. 
Чинні норми КУпАП стосовно права на оскарження постанови місцевого суду у справі про адміністративні правопорушення за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у пункті першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і осново-положних свобод 1950 року, забезпечують законну мету і не порушують саму сут-ність цього права. 
Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини норми, які регла-ментують порядок дотримання строків подання скарг, безумовно, передбачають під-стави для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані ( Перетяка та Шереметьєв проти України, № 17160/06 та № 35548/06, параграф 34 від 21 грудня 2010 року). Сторони в розумінні інтервалу часу повинні вжити заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження (див. mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява № 8371/02, пункт 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти Украї-ни» ( ухвала ), заява № 50966/99 від 14 жовтня 2003 року). 
У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Єв-ропейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт перший статті 6 Кон-венції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності право-суддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової проце-дури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає у за-побіганні безладного руху у судовому процесі.
Подання суду неналежно оформленої апеляційної скарга, яка не могла бути у та-кому вигляді прийнята до провадження суду та підлягала беззаперечному поверненню скаржнику, автоматично не продовжує процесуальний строк на невизначений термін для можливого апеляційного оскарження постанови суду. Наступна належна апеля-ційна скарга подана ОСОБА_1 з пропуском встановленого строку на оскарження постанови суду першої інстанції від 30 квітня 2021 року. 
Беручи до уваги відсутність клопотання особи, яка подала апеляційну скаргу, про поновлення їй за поважних на те підстав процесуального строку на оскарження по-станови суду першої інстанції, який реально нею пропущений з невідомих на даний час істотних причин, ураховуючи, що скаржник не був позбавлений права та фак-тичної можливості оскаржити в установленому порядку судову постанову у строки, передбачені чинним КУпАП, апеляційний суд дійшов висновку про обгрунтованість і необхідність згідно вимог статті 294 КУпАП повернути скаргу особі, яка її подала. 
Керуючись нормами статті 294 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги  ОСОБА_1  від 11 травня та 24 травня 2021 року на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 30 квітня 2021 року повернути йому як особі, яка їх подала, у зв`язку з поданням першої непід-писаної апеляційної скарги та подання другої апеляційної скарги з пропуском строку на апеляційне оскарження.
Постанова апеляційного суду остаточна і оскарженню не підлягає. 

Суддя Т. О. Денишенко