Постанова                                                   
іменем України
18 травня 2021 року
м. Київ
справа № 688/1365/18
провадження № 51-1363км20
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду:
головуючого                                   ОСОБА_1 ,
суддів                                               ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання   ОСОБА_4 ,
прокурора                                       ОСОБА_5 ,
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 січня 2019 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 22 вересня 2020 року в кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12017240270001394 від 10 жовтня 2017 року,  за обвинуваченням 
ОСОБА_6 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Чорноморська Херсонської області, жителя  АДРЕСА_1 , раніше судимого,
у вчиненні злочинів, передбачених частиною 2 статті 15, частиною 3 статті 185, частиною 3 статті 185, частиною 1 статті 357 Кримінального кодексу України (далі – КК).
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами 
першої та апеляційної інстанцій обставини
За вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 січня 2019 року ОСОБА_6 засуджено за частиною 2 статті 15, частиною 3 статті 185 КК до покарання у виді  позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців; за частиною 3 статті 185 КК — 6 років позбавлення волі.
Відповідно до статті 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_6 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років.
Ухвалено до вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_6 залишити попередній – тримання під вартою.
Ухвалено початок строку відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з 22 січня 2019 року та зараховано в строк відбування покарання час утримання під вартою з 25 лютого 2018 року по 02 березня 2018 року, з 28 березня 2018 року по 29 березня 2018 року та з 09 грудня 2018 року по 21 січня 2019 року включно.
ОСОБА_6 виправдано за частиною 1 статті 357 КК у зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину.
За обставин, установлених судом та детально викладених у вироку суду першої інстанції, ОСОБА_6 визнано винуватим та засуджено за наступних обставин. 
10 жовтня 2017 року о 00:30 ОСОБА_6 , перебуваючи біля офісного приміщення приватного підприємства «Сокіл», яке розташоване на вул. Героїв Небесної Сотні, 41 у м. Шепетівці Хмельницької області та належить ОСОБА_7 , з метою таємного викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, керуючись корисливим мотивом, шляхом віджиму металопластикового вікна проник всередину приміщення, звідки умисно, таємно, повторно викрав майно і грошові кошти потерпілого ОСОБА_7 на загальну суму 152 381,50 грн, чим  завдав потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.
 Крім того, 10 січня 2018 року о 23:30 ОСОБА_6 , перебуваючи біля багатоповерхового житлового будинку АДРЕСА_1 , керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, зірвав металеву решітку та віджав металопластикове вікно на першому поверсі будинку, через яке проник у квартиру АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_8 , звідки умисно, повторно, таємно викрав майно ОСОБА_8 , чим спричинив  останньому матеріальну шкоду на загальну суму 23 533,33 грн.
Крім того, 13 січня 2018 року о 00:30 ОСОБА_6 , перебуваючи біля приміщення громадської організації «Шепетівська спілка ветеранів Афганістану» на вул. Старокостянтинівське шосе, 2 у м. Шепетівці Хмельницької області, керуючись корисливим мотивом, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, зірвав металеву решітку та віджав металопластикове вікно на першому поверсі будівлі, через яке проник всередину приміщення.
Перебуваючи в приміщенні кабінету голови ГО «Шепетівська спілка ветеранів Афганістану» ОСОБА_9 , ОСОБА_6 шляхом підбору ключів відкрив металевий сейф, з якого умисно, таємно, повторно викрав майно на загальну суму 114 793,96 грн, чим завдав ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вказану суму. 
07 лютого 2018 року 00:30 ОСОБА_6 , перебуваючи біля приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_10 та який орендує ФОП ОСОБА_11 , керуючись корисливим мотивом, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, зайшов за приміщення вказаного магазину, де шляхом застосування не встановленого досудовим розслідуванням предмета відірвав частину металевої решітки вікна та із застосуванням фізичної сили шляхом натиску руки на раму металопластикового вікна відчинив його і таким чином проник всередину магазину.
Перебуваючи всередині приміщення магазину «Пан Кабан» ОСОБА_6 умисно, повторно, таємно викрав майно та продукцію на загальну суму 12 998,90 грн, чим завдав ОСОБА_11 матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім того, 16 лютого 2018 року о 03:00 ОСОБА_6 прибув на автомобілі марки «Renault Megane», р.н. НОМЕР_1 (реєстрація Республіки Польща,) у м. Нетішин Хмельницької області.
Цього ж дня о 03:45 ОСОБА_6 , перебуваючи біля магазину «Міко» на просп. Незалежності, 15 у м. Нетішині, який належить ОСОБА_12 , керуючись корисливим мотивом, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, шляхом віджиму металопластикових дверей невстановленим предметом проник вередину приміщення вказаного магазину, звідки умисно, таємно, повторно викрав майно та грошові кошти на загальну суму 27 807,50 грн, чим завдав ОСОБА_12 матеріальну шкоду на вказану суму. 
Крім того, 25 лютого 2018 року о 01:20 ОСОБА_6 , перебуваючи біля багатоповерхового житлового будинку АДРЕСА_1 , керуючись корисливим мотивом, з метою вчинення крадіжки чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, взяв дерев`яну драбину, яку попередньо помітив поруч із будинком, приставив її до балкона квартири АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_13 , та піднявся до балкона вказаної квартири.
ОСОБА_6 , діючи умисно, шляхом натиску рукою на раму металопластикового вікна балкону відчинив його і таким чином проник всередину балкона, а в подальшому за допомогою викрутки шляхом віджиму відкрив металопластикові двері балкона та в такий спосіб проник всередину квартири.
Відшукавши в шкатулці, що стояла на комоді в кімнаті спальні, ювелірні вироби, ОСОБА_6 умисно, таємно, повторно викрав одну сережку з коштовного металу – білого золота 585 проби з діамантом, загальною вагою ювелірного виробу 1,18 грама вартістю 615 грн за 1 грам золота, загальною вартістю 725, 70 грн, яку поклав у праву кишеню своєї куртки, та мав намір покинути приміщення квартири, проте не мав можливості розпорядитися викраденим майном, оскільки був виявлений на місці вчинення злочину працівниками поліції охорони Шепетівського МВ УПО в Хмельницькій області.
Ухвалою Хмельницього апеляційного суду від 22 вересня 2020 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на вказаний вирок.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що засуджений не погоджується з вказаними судовими рішеннями.
Свої вимоги засуджений обґрунтовує тим, що апеляційний суд позбавив його права на подальше оскарження вироку місцевого суду. Вважає, що в місцевого суду не було підстав для призначення йому максимального строку покарання, адже він визнав свою вину, у скоєному розкаявся, обтяжуючих покарання обставин не встановлено. 
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, яка вбачала необхідним скасувати ухвалу апеляційного суду, обговоривши доводи, наведені в касаційній скарзі, та перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню на наступних підставах. 
Мотиви Суду
Відповідно до частини 4 статті 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі-КПК) суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.
У пункті 4 частини 3 статті 399 КПК визначено, що апеляційна скарга повертається, якщо вонаподана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, засуджений оскаржив вирок суду першої інстанції в апеляційному порядку.
У порядку статті 403 КПК засуджений відмовився від своєї апеляційної скарги та просив закрити провадження у кримінальному провадженні, про що подав відповідне клопотання від 07 березня 2019 року, а в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, яке відбулося 04 квітня 2019 року, підтримав заявлене клопотання.
У зв`язку з цим ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 04 квітня 2019 року апеляційне  провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на вирок суду першої інстанції закрито у зв`язку з відмовою засудженого від апеляційної скарги. Водночас засудженому було роз`яснено право на касаційне оскарження вказаної ухвали та порядок її подання.
Однак засуджений 02 вересня 2020 року повторно звернувся з апеляційною скаргою на вирок суду першої інстанції, попередньо просивши поновити строк на її подачу.
Перевіряючи вказані клопотання та апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції відмовив засудженому у відкритті апеляційного провадження за його скаргою.
Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд вказав на те, що засуджений реалізував своє право на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, а тому не може повторно звертатися до апеляційного суду з одних і тих же підстав, з того ж предмета спору. Крім того, зазначено, що в даному конкретному випадку оскаржуваний ОСОБА_6 вирок набрав законної сили та вступив у виконання, за яким апелянт відбуває призначене покарання, маючи статус засудженого.
На обґрунтування свого висновку апеляційний суд послався на практику Європейського суду з прав людини, а саме на справу «Мельник проти України», де зазначається, що право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.
З огляду на те, що засуджений подав апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення йому строку на апеляційне оскарження вироку суду першої інстанції, то колегія суддів вважає вказані висновки суду апеляційної інстанції передчасними. Апеляційний суд повинен був спочатку вирішити питання, яке порушене засудженим у  клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, у порядку, передбаченому пунктом 4 частини 3 статті 399 КПК.
Отже, у колегії суддів не має підстав стверджувати про законність і обґрунтованість ухвали апеляційного суду, у зв`язку з чим касаційна скарга засудженого підлягає частковому задоволенню. 
Перевірка вироку суду першої інстанції без його перегляду в апеляційному порядку судом касаційної інстанції не здійснюється.
На підставі наведеного, керуючись статтями 433, 434, 436, 438 КПК, Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 22 вересня 2020 року про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
 Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                             ОСОБА_2                               ОСОБА_3