П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

25 травня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 400/2948/20	

Головуючий в 1 інстанції: Лісовська Н. В.
рішення суду першої інстанції прийнято у
м. Миколаїв, 31 грудня 2020 року

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача:                                                    Танасогло Т.М.,
суддів:                                                             Димерлія О.О., Єщенка О.В.

секретар судового засідання                              Недашковська Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАТСЬКЕ-АГРО» та Братської селищної ради Братського району Миколаївської області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Новоолександрівської сільської ради Братського району Миколаївської області про визнання протиправним та скасування рішення від 13.02.2020 року №1, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 (позивач) звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до Новоолександрівської сільської ради Братського району Миколаївської області про визнання протиправним та скасування рішення LII позачергової сесії сьомого скликання від 13.02.2020 р. № 1, зобов`язання прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, площею 9,1154 га ріллі, кадастровий номер 4821483000:04:000:0125, для ведення фермерського господарства, яка знаходиться на території Новоолександрівської сільської ради Братського району Миколаївської області.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем безпідставно відмовлено позивачу у затвердженні проекту землеустрою, без передбаченої на те законом підстави.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2020 року, позов ОСОБА_1 задоволено.
Визнано протиправним рішення LII позачергової сесії сьомого скликання Новополтавської сільської ради Новобузького району Миколаївської області від 13.02.2020 р. № 1 про відмову в затвердженні проекту землеустрою ОСОБА_1 .
Зобов`язано Новоолександрівську сільську раду Братського району Миколаївської області прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою ОСОБА_1 щодо відведення земельної ділянки у власність, площею 9,1154 га ріллі, кадастровий номер 4821483000:04:000:0125, для ведення фермерського господарства, яка знаходиться на території Новоолександрівської сільської ради Братського району Миколаївської області.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Новоолександрівської сільської ради Братського району Миколаївської області (вул. Ватутіна, 5, с. Новоолександрівка, Братський район, Миколаївська область, 55480, ідентифікаційний код 04376015)    судовий збір у сумі 840,80 грн. (вісімсот сорок грн 80 коп.) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ТОВ «БРАТСЬКЕ-АГРО» та Братською селищною радою Братського району Миколаївської області подано до суду апеляційні скарги, у якій кожен з апелянтів посилаючись на порушення судом першої інстанції під час ухвалення рішення у справі норм матеріального та процесуального права, апелянти просять скасувати судове рішення та у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
В обґрунтування скарги апелянт – ТОВ «БРАТСЬКЕ-АГРО» зазначає, що воно стало переможцем торгів та здобуло право оренди вказаної земельної ділянки, кадастровий номер 4821483000:04:000:0125, площею 9,1154га., що підтверджується протоколом земельних торгів від 22.10.2020р. № 1-30.  Наявність же судового рішення щодо зобов`язання відповідача прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою позивачу щодо відведення цієї земельної ділянки у власність стане безумовною перешкодою для користування нею товариством, як законним переможцем земельних торгів від 22.10.2020р. до того ж, судом першої інстанції не було враховано приписи ст. 136 ЗК України, за якими передбачено, що віднесення земельної ділянки до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав на них на земельних торгах є підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Таким чином, на думку апелянта, відмова відповідача ґрунтується на нормах чинного законодавства.
В обґрунтування своєї скарги, апелянт – Братська селищна рада Братського району Миколаївської області вказує, що на момент прийняття рішення у даній справі Новоолександрівська сільська рада Братського району Миколаївської області припинила свої повноваження. Відповідно до рішення 2 позачергової сесії 8 скликання Братської селищної ради Братського району Миколаївської області від 09.12.2020р. №2 розпочато процедуру припинення вказаного вище органу місцевого самоврядування в результаті реорганізації та приєднання до Братської селищної ради про що достеменно було відомо позивачу у справі. До того ж, апелянту достеменно відомо про те, що позивач у даній справі ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що свідчить про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції та закриття провадження у справі.
Ухвалою апеляційного суду від 27.04.2021 року до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача – залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «БРАТСЬКЕ-АГРО» та Братську селищну раду Братського району Миколаївської області.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи скарг, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 11.10.2018 р. позивач звернувся до відповідача із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 9,1154 га ріллі, кадастровий номер 4821483000:04:000:0125, для ведення фермерського господарства, яка знаходиться на території Новоолександрівської сільської ради Братського району Миколаївської області. До заяви додавалися копія диплома з кваліфікацією агронома, графічні матеріали розміщення земельної ділянки та копія паспорту (а. с. 4-6).
У місячний строк відповідач не надав відповіді на заяву, у зв`язку з чим позивач уклав із ТОВ "Воля" договір від 04.12.2018 р. № 459 на розроблення проекту землеустрою (а. с. 8).
Про укладення договору позивач повідомив відповідача 04.12.2018 р. (а. с. 7).
Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачу у власність для ведення фермерського господарства виготовлено 25.02.2019 р. (а. с. 10-12) та надано відповідачу для затвердження.
Рішенням ХХХХ сесії сьомого скликання від 18.03.2019 р. № 3 позивачу відмовлено в затвердженні проекту землеустрою у зв`язку з тим, що земельна ділянка буде надана в оренду шляхом проведення земельних торгів у формі аукціону рішенням від 26.12.2018 р.  № 5 (а. с. 13).
Рішення відповідача від 18.03.2019 р. № 3 позивач оскаржив до суду.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 23.09.2019 р. у справі №400/1906/19 позов задоволено, визнано протиправним та скасовано рішення від 18.03.2019 р. №3, зобов`язано відповідача повторно розглянути проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачу (а. с. 14-16).
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.11.2019 р. рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Рішенням LII позачергової сесії сьомого скликання від 13.02.2020 р. № 1 позивачу повторно відмовлено в затвердженні проекту землеустрою у зв`язку з тим, що земельна ділянка буде надана в оренду шляхом проведення земельних торгів у формі аукціону рішенням від 26.12.2018 р. № 5 (а. с. 17).
Вважаючи таке рішення протиправним позивач звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відмова відповідача в затвердженні проекту землеустрою не містить жодних посилань на порушення вимог законів України. До того ж, відповідач навіть після рішення суду повторно відмовив у затвердженні проекту з тієї ж самої підстави. Отже, суд першої інстанції вважав, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм ЗК України та не може вважатися обґрунтованим, добросовісним і законним, оскільки належних мотивів та причин такої відмови у вказаному рішенні органу місцевого самоврядування не наведено.
Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх хибними та надаючи оцінку спірним правовідносинам, виходить з наступного.
Згідно з ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У відповідності до приписів ч.ч.1, 2 ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
В силу вимог ч.6 ст.118 Земельного кодексу України Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
Згідно ч.7 ст. 118 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Системний аналіз наведених правових норм дає підстави колегії суддів дійти висновку, що Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 18 жовтня 2018 року у справі №813/481/17, від 18 жовтня 2018 року у справі №527/43/17, від 25 лютого 2019 року у справі №347/964/17 та від 22 квітня 2019 року у справі №263/16221/17.
Водночас, статтею ст. 136 Земельного кодексу України, якою визначено порядок добору земельних ділянок державної чи комунальної власності та підготовка лотів для продажу на земельних торгах, передбачено, що віднесення земельної ділянки до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав на них на земельних торгах є також самостійною підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки.
У відповідності до ч.ч.1-3 даної статті, організатор земельних торгів визначає перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами. Забороняється вносити до зазначеного переліку призначені під забудову земельні ділянки без урахування у випадках, передбачених законом, результатів громадського обговорення.
У переліку зазначаються місце розташування (адреса) земельної ділянки, її цільове призначення (функціональне використання), площа, кадастровий номер, умови продажу.
Добір земельних ділянок державної чи комунальної власності, у тому числі разом з розташованими на них об`єктами нерухомого майна (будівлями, спорудами) державної чи комунальної власності, які або права на які виставляються на земельні торги, здійснюється з урахуванням затверджених містобудівної документації та документації із землеустрою, а також маркетингових досліджень, інвестиційної привабливості, звернень громадян та юридичних осіб щодо намірів забудови.
В свою чергу, земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.
За визначенням п. 4 ч. 4 ст.136 Земельного кодексу України, підготовка лотів до проведення земельних торгів включає державну реєстрацію земельної ділянки.
Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 03.04.2018 у справі №815/3059/17 та від 17.10.2019 у справі №823/1120/16.
Отже, перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги, серед іншого, в обов`язковому порядку має містити кадастровий номер відповідної земельної ділянки. При цьому фактично формуванню переліку земельної ділянки передує процедура підготовки лоту до торгів, в межах якої організатор торгів, зокрема, здійснює відведення такої земельної ділянки та державну реєстрацію останньої із присвоєнням відповідного кадастрового номеру.
Даний висновок відповідає позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 19.02.2019 у справі №815/905/17.
Як встановлено колегією суддів з матеріалів справи, рішенням Новоолександрівської сільської ради Братського району Миколаївської області від 17.01.2019р. №2 ХХХІХ позачергової сесії сьомого скликання «Про визначення переліку земельних ділянок для продажу прав на них на земельних торгах», земельну ділянку площею 9,1154 га ріллі кадастровий номер 4821483000:04:000:0125, цільове призначення (01.01) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в межах території Новоолександрівської сільської ради Братського району Миколаївської області, включено до переліку земельних ділянок комунальної власності для продажу на земельних торгах.
Згідно вказаного рішення, було також вирішено продати право оренди на зазначену земельну ділянку площею 9,1154 га ріллі в межах території Новоолександрівської сільської ради Братського району Миколаївської області, затвердити умови продажу – продаж прав оренди строком на 7 років (а.с. 48-49).
Відповідно до протоколу №1-30 «Про проведення земельних торгів з продажу права оренди на земельну ділянку сільськогосподарського призначення комунальної власності» від 22.10.2020р., організатора торгів Новоолександрівська сільська рада Братського району Миколаївської області, виконавець – Товарна біржа «Універсальна біржа «Причорноморська», ТОВ «Братське-Агро» стало переможцем торгів та здобуло право оренди земельної ділянки площею 9,1154 га кадастровий номер 4821483000:04:000:0125, в межах території Новоолександрівської сільської ради Братського району Миколаївської області.
При цьому, спірне рішення Новоолександрівською сільською радою Братського району Миколаївської області було прийнято 13.02.2020 року.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 23.09.2019р. по справі № 400/1906/19, яким було, зокрема зобов`язано Новоолександрівську сільську раду Братського району Миколаївської області повторно розглянути проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 у власність спірної земельної ділянки, було ухвалено 23.09.2019 року.
Тобто, підстави, які зумовили повторний розгляд заяви ОСОБА_1 та прийняття спірного рішення відбулись уже після того, як спірна земельна ділянка площею 9,1154 га кадастровий номер 4821483000:04:000:0125, в межах території Новоолександрівської сільської ради Братського району Миколаївської області, була включена до переліку земельних ділянок комунальної власності для продажу прав на них на земельних торгах.
Таким чином, прийняття спірного рішення відповідачем з посиланням на те, що вказана земельна ділянка з приводу якої виник спір між сторонами, буде надана в оренду шляхом проведення земельних торгів у формі аукціону рішенням №5 від 26.12.2018р. №ХХХVІІІ сесії відбулось з передбаченої нормами чинного законодавства підстави.
Вказане в свою чергу, на переконання колегії суддів, свідчить на користь доводів відповідача у справі – Новоолександрівської сільської ради Братського району Миколаївської області, про обґрунтованість прийняття рішення LII №1 позачергової сесії сьомого скликання Новоолександрівської сільської ради Братського району Миколаївської області від 13.02.2020р. «Про відмову в затвердженні проекту землеустрою громадянину ОСОБА_1 щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення фермерського господарства із земель комунальної власності в межах території Новоолександрівської сільської ради Братського району Миколаївської області».
З огляду на встановлені обставини справи, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції не було встановлено усіх спірних обставин справи та не надано їм належну правову оцінку, зокрема не витребувано у відповідача доказів-підстав прийняття спірного рішення Новоолександрівської сільської ради, не з`ясовано питання щодо необхідності залучення до участі у справі третіх осіб, на права, свободи, інтереси або обов`язки яких може вплинути судове рішення у даній справі, що у свою чергу призвело до прийняття необґрунтованого судового рішення, що у свою чергу має наслідком його скасування.
Водночас, доводи апелянта Братської селищної ради Братського району Миколаївської області з приводу того, що на момент прийняття оскаржуваного рішення Миколаївським окружним адміністративним судом 31.12.2020 року, відповідач – Новоолександрівська сільська рада припинила свої повноваження колегія суддів відхиляє, оскільки, як було встановлено апеляційним судом згідно відомостей, наявних в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з 15.12.2020р. вказаний орган знаходиться в стані припинення, однак запис про припинення до реєстру станом на 31.12.2020р. та станом на час апеляційного розгляду справи не внесено.
При цьому, під час апеляційного розгляду справи, апеляційним судом було встановлено, що згідно актового запису про смерть № 34 від 03.02.2021 року, позивач у даній справі ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 – помер (а.с. 249).
Вимогами статті 52 КАС України визначено, що у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.
Процесуальним правонаступництвом є заміна сторони або третьої особи іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в судочинстві участь останнього.
В свою чергу, процесуальне правонаступництво тісно пов`язане з матеріальним правонаступництвом і передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. Незалежно від підстав матеріального правонаступництва, процесуальне правонаступництво допускається лише після заміни сторони в матеріальних правовідносинах.
Колегія суддів зазначає, що предметом розгляду даної справи є рішення органу місцевого самоврядування про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.
Спірні правовідносини, з урахуванням аналізу приписів Цивільного кодексу України щодо об`єктів, які можуть бути предметом спадкування, на переконання колегії суддів, не допускають правонаступництва, а пов`язані з реалізацією конкретною певною особою свого права на отримання у власність для ведення фермерського господарства земельної ділянки на стадії затвердження розробленого проекту землеустрою.
Тобто, станом на даний час, жодних майнових прав, які могли б бути об`єктом правонаступництва у спірних правовідносинах не виникло. 
Відтак, колегія суддів вважає, що спірні правовідносини в даному випадку не допускають правонаступництво.
Отже, подальший апеляційний розгляд поданої апеляційної скарги є неможливим через відсутність позивача та неможливість процесуального правонаступництва в даних відносинах.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.238 КАС України, суд закриває провадження у справі: у разі смерті або оголошення в установленому законом порядку померлою фізичної особи або припинення юридичної особи, за винятком суб`єкта владних повноважень, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.
Статтею 315 КАС України визначено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення; скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково; визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у визначених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині; скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю; у визначених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених у пунктах 1-5 частини першої цієї статті.
Відповідно до ч.1 ст.319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 319 КАС України в свою чергу визначено, що смерть фізичної особи - сторони у спорі чи припинення юридичної особи - сторони у спорі, що не допускає правонаступництва, після ухвалення такого рішення не можуть бути підставою для застосування вимоги частини першої цієї статті, якщо судом першої інстанції ухвалено законне і обґрунтоване рішення.
Таким чином, оскільки за наслідками апеляційного розгляду даної справи колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції ухвалено необґрунтоване судове рішення, зважаючи на смерть фізичної особи – позивача у даній справі, що не допускає правонаступництва, наявні підстави для застосування приписів ч. 1 ст. 319 КАС України.
Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції неправильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст. 317, ст.319 КАС України, за наслідками розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції вважає наявними підстави для їх частково задоволення, скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нового, про закриття провадження у справі.
Керуючись ст. ст. 238, 241-243, 250, 308, 310, 315, 317, 319, 321, 322, 325, 326, 328, 329 КАС України, апеляційний суд, –

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАТСЬКЕ-АГРО» та Братської селищної ради Братського району Миколаївської області – задовольнити частково.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2020 року у справі № 400/2948/20- скасувати.
Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Новоолександрівської сільської ради Братського району Миколаївської області про визнання протиправним та скасування рішення від 13.02.2020 року №1, зобов`язання вчинити певні дії – закрити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Повний текст постанови складено та підписано 04 червня 2021 року.

Головуючий суддя 	 	Танасогло Т.М.	
Судді	    	Димерлій О.О.   Єщенко О.В.