УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №285/458/21 Головуючий у 1-й інст. Літвин О. О. 
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бережна С. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2021 року м.Житомир

       Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Бережна С.В. розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі в режимі відеоконференції за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Семеньки В.М., справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Новоград – Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 12 квітня 2021 року щодо нього за ч.1 ст.130 КУпАП,
в с т а н о в и в:
Постановою Новоград – Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 12 квітня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. судового збору.

Згідно постанови суду, ОСОБА_1 22.01.2021 о 04 год. 06 хв. в м. Новоград-Волинський, Житомирської області, по вул. Івана Франка, керував автомобілем RENAULT Master, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан якого відповідно до встановленого законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

На прийняте судом рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 12.04.2021р., постановити нову, якою провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП.
Вважає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, та позбавлено його права на захист. Суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою необґрунтоване та надто суворе застосування стягнення за адміністративне правопорушення, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необґрунтованою.
Послався на те, що не керував транспортним засобом та не заперечував пройти тест на алкоголь, оскільки був тверезий, хоча жодних підстав для його проведення не було. Вказав, що ночував у свого приятеля, ОСОБА_2 , за адресою АДРЕСА_1 . Автомобіль припаркував неподалік будинку по вул. І. Франка,25, та близько четвертої години ночі в автомобілі спрацювала сигналізація, в зв`язку з чим він вийшов на вулицю подивитись, що сталось. Вийшовши на вулицю, не зміг одразу вимкнути сигналізацію, відкрив капот та знімав клеми з акумуляторної батареї та в цей час, помітив, що під`їхав автомобіль патрульної поліції та ввімкнув проблискові маячки. В подальшому інспектор попросив надати документи на авто, оглянувши їх, запитав чому в нього червоні очі та чи не вживав алкоголь, на що пояснив, що враховуючи пізню годину не виключає, що очі були почервонілими, алкоголю не вживав, більше того не керував авто, автомобіль був із вимкненим двигуном.
Вказує, що долучений працівниками поліції відеозапис спростовує, що він керував даним транспортним засобом, оскільки автомобіль стоїть припаркований із вимкненим двигуном та фарами, а він стоїть на вулиці.
Разом з тим зазначив, що не заперечував пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, але з іншими працівниками поліції, оскільки дії інспектора ОСОБА_3 свідчили про його упереджене ставлення щодо нього.
Зазначив, що свідки, які зазначені в протоколі, на вимогу інспектора ОСОБА_3 привіз через 20 хвилин інший патрульний автомобіль. Працівник поліції, який приїхав на другому патрульному авто, дістав із карману відкритий алкотестер, на якому була змінна насадка для продуву залишена після попереднього тесту, не замінив її, а тому він засумнівався в об`єктивності даного тесту. Крім того дані свідки не бачили, хто керував транспортним засобом, а тому вказані обставини викликають обґрунтовані сумніви в об`єктивності даних свідків.
Послався на те, що відео, наявне в матеріалах справи, є неповне та з нього не вбачається, що він керував транспортним засобом. Вказав, що в протоколі вказано, що нібито він керував транспортним засобом о 04год. 06 хв., а зйомка розпочата о 04:24:18, а закінчена о 04:25:25, що в свою чергу свідчить про необ`єктивніть даного відео.
Звертає увагу, що працівники поліції не відсторонили його від управління транспортним засобом, тимчасово транспортний засіб не затримували і не доставлявся на штрафний майданчик, та такі документи інспектором поліції чи іншою відповідальної особою також не надано до матеріалів справи.
Зазначає, що судом першої інстанції порушено вимоги ст.268 КУпАП, оскільки він не був повідомлений про час розгляду справи та розгляд справи відбувся у його відсутність, чим був позбавлений можливості надавати пояснення, заявляти клопотання. На його адресу до місця проживання повістка надійшла після судового засідання, та суд першої інстанції не маючи в наявності жодних підтверджуючих даних про вручення повістки розглянув справи, хоча мав можливість її відкласти, оскільки процесуальні строки ще не закінчились.
Вказав, що в матеріалах справи відсутні дані про належне його повідомлення про час та місце розгляду справи. Судова повістка, яка направлена на його адресу, що розгляд справи призначений на 12.04.2021 року , була вручена його дідусю тільки 13.04.2021р. Однак, не маючи даних про отримання ним вказаної судової повістки, судом першої інстанції було винесене рішення.
Також звертає увагу суду, що жодних зловживань з його боку процесуальними правами не було, оскільки перший раз хворів на распіраторне захворювання та мав контакт з особою хворою на Соvid 19, а другий раз просив надати йому можливість скористатись правовою допомогою, оскільки через хворобу не встиг знайти адвоката. Зазначив, що 26.03.2021р. уклав договір про надання правової допомоги із адвокатом ОСОБА_4 після чого останній звернувся до суду з клопотанням про ознайомлення із матеріалами справи. Про дату та час розгляду справи не було повідомлено ні його, а ні адвоката Фрегера Г.Й. В суді повідомили, що надішлють судову повістку, в якій буде вказано дату та час розгляду справи. Після ознайомлення із матеріалами справи між ним та адвокатом не було узгоджено розмір гонорару, не була узгоджена лінія захисту, та адвокат був занятий в інших справах, а тому запропонував звернутись до іншого адвоката. В зв`язку із чим 06.04.2021р. договір про надання правової допомоги між ним та адвокатом ОСОБА_4 було розірвано. Знайти іншого адвоката не встиг, оскільки через емоційну стурбованість, 08.04.2021р. потрапив із гіпертонічним кризом в кардіологічне відділення Новоград-Волинського міськрай ТМО, де перебував на стаціонарному лікуванні з 08.04.2021р. по 14.04.2021р.
Зазначає, що судова повістка, про розгляд справи призначений на 12.04.2021 року, була вручена його дідусю тільки 13.04.2021р., в період з 08.04.2021р. по 14.04.2021р. перебував на стаціонарному лікуванні, він не мав фактичної можливості прибути у судове засідання або направити адвоката. Однак, судом першої інстанції його клопотанням достатньої уваги приділено не було, передчасно було зроблено висновки про те, що таким чином він намагається уникнути відповідальності, та безпідставно було розглянуто справу без його участі в порушення вимог ст.268 КУпАП.
Вказав, що розгляд справи за відсутності належного повідомлення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, про судовий розгляд, є порушенням вимог ст.268 КУпАП, та є безумовною підставою для скасування судового рішення.
Зазначені обставини свідчать, що суд першої інстанції поверхнево та формально розглянув дану справу не надав належну оцінку доказам, які мають вирішальне значення для правильного вирішення, не довів його вину у вчинені інкримінованого правопорушення, а отже дана постанова підлягає скасуванню, а справа закриттю у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Семенька В.М. апеляційну скаргу підтримали з викладених в ній мотивів, просили її задовольнити. Крім того ОСОБА_1 звернувся додатково із заявою про закриття провадження по справі на підставі п.7 ст. 247 КУпАП, а у разі, якщо апеляційний суд дійде до висновку про наявність в його діях складу правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП. 

Свідок ОСОБА_2 під час апеляційного розгляду справи пояснив, що 22.01. ОСОБА_5 ночував в нього. Вночі спрацювала сигналізація в машині ОСОБА_5 , і той побіг її відключати. Відключити сигналізацію відразу не вдалося. Дивлячись у вікно, він побачив, як ОСОБА_5 відкрив капот, почав відкручувати клеми акумулятора, відключив сигналізацію, потім він ліг спати, і що відбувалося на вулиці далі, не знає. Як приїхали працівники поліції, він не бачив. Він живе у багатоповерховому будинку, та вважає шо мабуть працівників поліції визвали сусіди. Спиртні напої вживали, однак сп`яніння не було.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника, пояснення свідка ОСОБА_2 , перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, переглянувши відеозапис з бодікамери поліцейського, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протокоів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, вирішуючи дану справу, суд першої інстанції не в повній мірі врахував вимоги зазначених вище норм та положень ст.ст.245, 252 КУПАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом та прийшов до помолкового висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення.

Так з постанови суду слідує, що висновок суду про винність ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтується та підтверджується: 
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 090919 від 22.01.2021 року.
- направленням на огляд в заклад охорони здоров`я для встановлення стану сп`яніння з відповідним актом огляду від 22.01.2021, з яких слідує, що від проходження вказаного огляду ОСОБА_1 відмовився; 
- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 22.01.2021; 
- довідкою №159 від 22.01.2021 про адміністративне правопорушення про те, що ОСОБА_1 за ст.130 КУпАП попередньо не притягувався, водійські права вилучено; 
- відео з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано відмову ОСОБА_1 у присутності двох свідків від проходження огляду на стан сп`яніння, як у медичній установі, так і за допомогою приладу Драгер.

Однак, зазначені докази, на думку апеляційного суду не доводять наявності складу правопорушення в діях ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Так згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений ст. 266 КУпАП, а також затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров`я України N 1452/735 від 09.11.2015 року Інструкцією "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція). Інструкцією передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, або, у разі відмови водія пройти огляд на місці, лікарем закладу охорони здоров`я.

Відповідно до пунктів 3, 4, 5 Розділу II Інструкції, поліцейськими при огляді на стан сп`яніння використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

При цьому у відповідності до ч.ч. 2,3 ст. 266 КУпАП в редакції на час правопорушення та судового розгляду справи огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Аналогічні положення містяться і в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявленння стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
При цьому в ході розгляду справи про адміністративне правопрушення, яке полягає у відмові особи від проходження огляду на стан сп`яніння, доказуванню підлягає не лише факт такої відмови, а і факти керування правопорушником транспортного засобу, перебування під час такого керування з ознаками алкогольного сп`яніння.
Так в протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, що ОСОБА_1 нібито керував транспортним засобом о 04год 06хв. з ознаками алкогольного сп`яніння .

При цьому з фрагментарного відео з нагрудної камери поліцейського вбачається, що зйомка розпочата о 04:24:18, а закінчена о 04:25:25, зазначеним відео лише зафіксовано, як працівник поліції, тримаючи в руках газоаналізатор зі вставленим в нього мундштуком, при свідках пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння за його допомогою, або в медичному закладі, і ОСОБА_1 відмовляється від цього. Однак факт керування ОСОБА_1 , транспортним засобом зазначеним відео не зафіксовано, як і не зафіксовано події, які передували вказаним обставина з моменту ймовірної зупинки ОСОБА_1 о 04 год. 06 хвил.

Не підтверджено вказаного факту також і жодним з інших доказів, долучених до протоколу про адмінправопорушення. При цьому зазначення про таке керування в письмових поясненнях свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 апеляційним судом не може бути взято до уваги як доказ керування, оскільки вказані свідки прибули на місце події значно пізніше, такого факту особисто не бачили, тому вказівка про це в їх письмових поясненнях ймовірно здійснена зі слів працівників поліції. При цьому судом першої інстанції вказані свідки не викликалися, їх письмові пояснення безпосередньо в ході судового розгляду справи судом не перевірялися. 

       При цьому слід зазначити, щоперебування особи біля чи в транспортному засобі само по собі, навіть з ознаками алкогольного сп`яніння чи в стані алкогольного сп`яніння, бьез доведення факту керування особою автомобілем в такому стані не створює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Об`єктивними доказами у встановленому законом порядку може бути отримання показань від свідків або відеозапис події, оскільки головним завданням відеозапису є саме фіксування фактів та доказів, які засвідчують факт правопорушення, в тому числі факт керування транспортним засобом особою, яка перебуває з ознаками або в стані алкогольного сп`яніння.
Таким чином доказів того, що   ОСОБА_1  22.01.2021р. о 04:06 год. в м. Новоград-Волинський, Житомирської області, по вул. Івана Франка, керував автомобілем RENAULT Master, реєстраційний номер НОМЕР_1 до протоколу про адміністративне правопорушення не надано, і версія подій, зазначена ОСОБА_1 , та частково підтвердження свідком ОСОБА_2 , наданими доказами не спростована.
Розглядаючи справи за відсутності ОСОБА_1 , суд першої інстанції належної уваги на зазначені обставини не звернув, був позбавлений можливості в рахувати обставини, зазначені ним вже в ході апеляційного перегляду справи, а тому прийшов до передчасного висновку про доведення обставин правопорушення та винуватості ОСОБА_1 .
При цьому слід зазначити, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не повинна доводи свою невинуватість, а навпаки її вину у вчиненні правопорушення повинен довести орган, який виявляє правопорушення та складає відносно неї протокол, як то передбачено ст. 251 ч.2 КупАП, і суд, розглядачи матеріали адміністративної справи на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, повинен прийти до висновку про винність особи поза розумним сумнівом.

Крім того також заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що суд першої інстанції, в порушення вимог ст.ст. 277-2, 268 КУпАП, не повідомивши його належним чином про останнє судове засідання 12.04.2021, безпідставно розглянув справу за його відсутності, при тому, що відповідно до листка непрацездатності він на дату ухвалення рішення перебував на стаціонарному лікуванні. Матеріали справи не містять відомостей про отримання ОСОБА_1 повістки на 12.04.2021. При цьому, не маючи повідомлення про вручення такої повістки, та маючи в матеріалах справи номер телефону ОСОБА_1 , суд не застосував усіх можливих заходів для належного його повідомлення про час та місце судового засідання.

З огляду на викладене, враховуючи те, що надані до протоколу докази поза розумним сумнівом не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за обставин, зазначених в протоколі, і всі сумніви повинні бути віднесені на його користь у відповідності до положень ст.7 КупАП та ст. 62 Конституції України, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, постанову суду першої інстанції про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП скасувати та на підставі п.1 ст. 247 КупАП провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу даного правопорушення. І враховуючи наведене, апеляційний суд залишає без задоволення клопотання апелянта про закриття провадження на підставі п.7 ст. 247 КУпАП.
Керуючись ст.ст. 285,294 КУпАП, суддя апеляційного суду,
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Новоград – Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 12 квітня 2021 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Постанова суду набирає законної сили негайно після її оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

       Суддя: