П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

__________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

21 травня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 522/8368/20	
Головуючий в 1 інстанції: Домусчі Л.В.
                         П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого           судді                     -            Джабурія О.В.
суддів                                          -            Вербицької Н.В.
-            Кравченка К.В.
  розглянувши в порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25 січня 2021 року по справі за позовом    ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про скасування постанови про адміністративне правопорушення, поновлення строку, -  
ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА 
НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ 

26.05.2020 року до Приморського районного суду м. Одеси звернувся з позовною заявою ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про скасування постанови про адміністративне правопорушення, поновлення строків.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, 27.11.2019 року було прийнято постанову №828/19, щодо ОСОБА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 визнано винним за частиною 5 статті 96 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі: 10 200 (десять тисяч двісті) гривень. Проте він не згоден з таким рішенням, йому було невідомо про складання протоколу, припису, до його відома не доводили про перевірку об`єкту.
Ухвалою суду від 24.06.2020 року заяву представника позивача про забезпечення позову задоволено. Зупинено стягнення у виконавчому провадженні ВП №61467483, яке перебуває на виконанні в Другому Приморському відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, старшого державного виконавця Майстерюк Т.М., в частині стягнення на підставі виконавчого документа   постанови Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, від 27.11.2019 року №828/19, про стягнення штрафу у розмірі 20 400 грн. з ОСОБА_1 , про стягнення виконавчого збору у розмірі 2040 грн. з ОСОБА_1 (а.с.81-82).
21.07.2020 року до суду надійшов відзив на позов з додатками від представника відповідача. В обґрунтування відзиву сторона відповідача зазначає, що перевірка ними була проведена згідно закону, та виконання будівельних робіт з реконструкції гаражу, зміни його функціонального призначення на нежитлове приміщення здійснено без отримання відповідного права на це, який не введений в експлуатацію, та повідомлення про час і дату розгляду справи відправлялось йому поштою. На підставі наведеного, просить відмовити у задоволені позову (а.с.96-126).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 25 січня 2021 року поновлено строк ОСОБА_1 на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення від 27.11.2019 року №829/19, винесену Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 9 статті 96 КУпАП. 
Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Управління державного архітектурно-будівельного контрою Одеської міської ради (код ЄДРПОУ 40199728, місцезнаходження: м. Одеса, вул. Черняховського, 6) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, поновлення строку - задоволено. 
Скасовано постанову по справі про адміністративне правопорушення від 27.11.2019 року №828/19, винесену Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5   статті 96 КУпАП.
Справу про адміністративне правопорушення закрито.
Стягнуто із Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради (код ЄДРПОУ 40199728, місцезнаходження: м. Одеса, вул. Черняховського, 6) на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн. (чотириста двадцять гривень 40 копійок).
Скасовано заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 24.06.2020 року, у вигляді зупинення стягнення у виконавчому провадженні ВП №61467483, яке перебуває на виконанні в Другому Приморському відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, старшого державного виконавця Майстерюк Т.М., в частині стягнення на підставі виконавчого документа постанови Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, від 27.11.2019 року №828/19, про стягнення штрафу у розмірі 20 400 грн. з ОСОБА_1 , про стягнення виконавчого збору у розмірі 2040 грн. з ОСОБА_1 .

На рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25 січня 2021 року Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради подало апеляційну скаргу. Апелянт просить скасувати зазначене рішення та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі. Апелянт в своїй апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції при ухваленні рішення порушені норми матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим, на думку апелянта, рішення є незаконним та таким, що підлягає скасуванню.
Згідно до вимог ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА 

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, предметом позову є постанова №828/19 про визнання ОСОБА_1 винним за частиною 5 статті 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень.
Відповідно до вимог ч.5 ст.96 КУПАП, виконання будівельних робіт без подання повідомлення про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні, вчинені щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), крім порушень, передбачених частиною четвертою цієї статті, - тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятисот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Як углядається з матеріалів справи, ОСОБА_1 отримав право власності на гараж за адресою: АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу за №4311 від 03.09.2002 року.
З постанови вбачається, що в ході проведення позапланової перевірки з виїздом на місце встановлено, що ОСОБА_1 експлуатує самочинно реконструйований об`єкт - гараж як нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , не введений в експлуатацію відповідно до вимог чинного містобудівного законодавства, відсутня інформація щодо реєстрації дозвільних документів на проведення будівельних робіт з реконструкції гаражу під нежитлове приміщення, таким чином він самочинно виконав будівельні роботи,чим порушив ч.1 ст.34 і абз.1 ч.2 ст.36 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та абз.2 п.5 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №461 від 13 квітня 2011 року.
З наданих відповідачем до відзиву документів не вбачається достовірних доказів щодо повідомлення позивача про проведення перевірки, та про його відмову від допуску на об`єкт. Також не надано доказів щодо його участі у перевірці, що вказана в постанові, оскілки Акт №001886 від 01.11.2019р. не містить його підпису або підписів свідків про його відмову від підпису.
Колегією суддів встановлено, що 19.06.2015 року Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, було проведено перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, постанова №385 від 19.06.2015 року.
Було перевірено нежитлове приміщення гаражу за адресою: АДРЕСА_2 . На час перевірки будівельні роботи не виконувались. Оглядово встановлено, що за даною адресою знаходиться нежитлове приміщення з віконним та дверним отвором та вивіскою " ІНФОРМАЦІЯ_1 ".
Було враховано надані позивачем документи, що на підставі договору купівлі-продажу від 03.09.2002 року власником нежитлового приміщення, загальною площею 23,2 кв.м. є ОСОБА_1 .
Також, розглянуто наданий гр. ОСОБА_1 технічний паспорт, виготовлений КП ОМБТІ та РОН станом на 08.04.2010 року на нежитлове приміщення 1-го поверху, загальною площею 23,5 кв.м., відсутні відмітки щодо самочинної реконструкції або перепланування. Враховуючи вищевикладене, підстав для реагування Департаменту не було та постановою по справі про адміністративне правопорушення №385 від 19.06.2015 року, що винесена Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрито на підставі ч.1 ст.247 КУпАП (т.1  а.с.6).
01 вересня 2015 року почав діяти Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень у сфері архітектурно-будівельного контролю та удосконалення містобудівного законодавства" №320-VIII від 09.04.2015 року.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 19 серпня 2015 року №671 "Деякі питання діяльності органів державного архітектурно-будівельного контролю", установити, що органи державного архітектурно-будівельного контролю є правонаступниками прав та обов`язків Державної архітектурно-будівельної інспекції щодо здійснення переданих повноважень відповідно до Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".
Після введення в дію   постанови КМУ від 19 серпня 2015 року №671, функції щодо контролю за виконанням містобудівного контролю в місті Одесі переходить, від Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області до Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради.
В травні-червні 2015 року Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, було проведено перевірку дотримання вимог містобудівного законодавства ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 щодо нежитлового приміщення.
27.11.2019 року, через чотири роки правонаступником до якого переходять права та обов`язки перевіряти дотримання вимог містобудівного законодавства, Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради знову було проведено перевірку дотримання вимог містобудівного законодавства, ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 щодо нежитлового приміщення.
Факт проведення перевірки дотримання вимог містобудівного законодавства, позивачем щодо нежитлового приміщення за вказаною адресою підтверджується постановою по справі про адміністративне правопорушення №385 від 19.06.2015 року.
Колегія суддів зазначає, що ОСОБА_1 виконав будівельні роботи щодо реконструкції у 2010 році, що підтверджується постановою по справі про адміністративне правопорушення №385 від 19.06.2015 року.
Реконструкція гаражу у нежитлове приміщення було проведено до 2011 року, до прийняття та введення в дію Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та до прийняття постанови КМУ за №461 від 13 квітня 2011 року.
Згідно з вимогами ч.1 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).
Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, 27.11.2019 року було прийнято постанову № 828/19, щодо ОСОБА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 визнано винним за частиною 5 статті 96 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі: 10 200 (десять тисяч двісті) гривень.
З постанови вбачається, що підставою для такого розгляду і прийняття відповідного рішення послугували: протокол про адміністративне правопорушення за ч.5 ст.96 КУпАП від 01.11.2019 року; акт, складений за результатами проведення позапланової перевірки щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності №001886 від 01.11.2019 року, припис про усунення порушення вимог законодавства від 01.11.2019 року, згідно якого надано строк до 01.01.2020 року провести самочинно реконструйований об`єкт у відповідність до договору купівлі-продажу від 03.03.2002 року або знести його.
Не погоджуючись з вищевказаною постановою, позивач звернувся до суду з даним позовом.
ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає та враховує наступне.
Відповідно до вимог ч.ч.1, 3   ст.41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 року №3038-VI   (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.
Відповідно до вимог п.п. 9, 12 Порядку від 23.05.2011 року №553 (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва.
Посадові особи органу державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язані, у тому числі, у повному обсязі, об`єктивно та неупереджено здійснювати державний архітектурно-будівельний контроль у межах повноважень, передбачених законодавством; ознайомлювати суб`єкта містобудування чи уповноважену ним особу з результатами державного архітектурно-будівельного контролю у строки, передбачені законодавством.
Згідно з вимогами п.13 Порядку від 23.05.2011 року №553 (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, має право, зокрема вимагати від посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю дотримання вимог законодавства; бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, складеним органом державного архітектурно-будівельного контролю; подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки, складеного органом державного архітектурно-будівельного контролю за результатами перевірки.
Відповідно до вимог п.п.16, 17 Порядку від 23.05.2011 року №553 (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.
У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.
Припис складається у двох примірниках. Один примірник припису залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю, а інший надається суб`єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.
Водночас, державний архітектурно-будівельний контроль проводиться за обов`язковою участю суб`єкта містобудування.

ОБҐРУНТУВАННЯ ДОВОДІВ СТОРІН

Позивач вважає, що контролюючим органом, який проводить перевірку дотримання вимог містобудівного законодавства, було порушено строки (при триваючому правопорушенні не пізніш як через два місяці з дня його виявлення), в період яких можливо притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за правопорушення, передбачене ч.5 ст.96 КУпАП (самочинно виконані будівельні роботи з реконструкції гаражу під нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 без отримання права на виконання таких робіт).
Належних та допустимих доказів вручення позивачу Акту, припису та протоколу відповідачем судам першої та апеляційної інстанцій не надано.
З постанови №828/19 від 27.11.2019 року щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності вбачається, що про дату, час та місце розгляду справи ОСОБА_1 повідомлений листом Управління за №01-8/748-вх від 01.11.2019 року (поштове відправлення ПАТ "Укрпошта" №6506503640123 від 28.11.2019 року) та повторно листом Управління за №01-8/748-вх від 14.11.2019 року (поштове відправлення ПАТ "Укрпошта" №6506503628166 від 14.11.2019 року). Належних доказів того, що позивач вчасно був сповіщений про дану постанову та її отримав суду також не надано.
Як вбачається з матеріалів справи, від одержання постанови, протоколу, припису позивач відмовився, у зв`язку із чим, протокол від 01.11.2019 року та припис від 01.11.2019 року надіслані засобами поштового зв`язку.
Крім того, в матеріалах адміністративного провадження відсутні будь-які письмові належні докази направлення ОСОБА_1 будь-якої кореспонденції, листів.
Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.
Разом з цим, відповідно до вимог ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали.
Згідно з вимогами ст.280 КУпАП (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Отже, з аналізу наведених правових норм вбачається, що про розгляд справи про адміністративне правопорушення має бути повідомлена особа, яка притягується до адміністративної відповідності.
Справа може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи.
Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів надіслання відповідачем позивачу копії протоколу, а також доказів повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи. Таким чином, враховуючи заперечення позивача про належне сповіщення, та не повідомлення його про час і місце засідання, що позбавило останнього можливості реалізувати надані йому права, які передбачені статтею 268 КУпАП, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що постанова про накладення адміністративного стягнення на позивача підлягає скасуванню.
З огляду на те, що матеріали справи не містять відомостей про завчасне сповіщення позивача про розгляд справи, колегія суддів вважає, що зазначені обставини перешкоджають подальшому провадженню у вирішенні питання відносно виявленого правопорушення.
Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність відповідачем дотримання порядку притягнення позивача до адміністративної відповідальності та порушення контролюючим органом вимог ч.1 ст.38 КУпАП.
Таким чином, на підставі наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що оскаржуване рішення контролюючого органу є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ч.2 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Отже, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо задоволення позовних вимог.
За таких обставин колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 8, 9, 10, 73, 74, 77 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що судове рішення підлягає скасуванню.
Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. 
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308; 311; 315; 316; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції, – 
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради залишити без задоволення, а рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25 січня 2021 року – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Головуючий суддя 	 	Джабурія О.В.	
Судді	    	Кравченко К.В.    Вербицька Н. В.