Справа № 760/6516/20	 	 	 	Головуючий у І інстанції Українець В.В.	
Провадження № 33/824/152/2021	 	 	 	Доповідач у 2 інстанції Миколюк О.В.	

 

              КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
            ___________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
                                                іменем   України
28 травня 2021 року                                                                             м. Київ            
Суддя Київського апеляційного суду Миколюк О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративну справу за участю: 
представника Київської митниці Держмитслужби - Глущенко Н.В.,
захисника ОСОБА_1 - адвоката Мартиненка А.В.,
за апеляційною скаргою особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , на постанову судді Солом`янського  районного суду м.Києва від 25 вересня 2020 року, -
В С Т А Н О В И В :
 
Постановою судді Солом`янського  районного суду м.Києва від 25 вересня 2020 року,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 ,  
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу 100 % вартості товарів (безпосередніх предметів порушення митних правил, з ) в розмірі 124156 гривень 60 копійок, з конфіскацією цих товарів.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 гривень 40 копійок.
Згідно з постановою суду, 11 березня 2020 року до Солом`янського районного суду м. Києва надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за порушення митних правил.
Відповідно до протоколу № 0228/10000/20 про порушення митних правил від 07 лютого 2020 року декларантом ФОП « ОСОБА_2 » ОСОБА_2 , на підставі договору про надання послуг митного брокера з ФОП « ОСОБА_1 » № 09102018-1 від 09.10.2018 до відділу митного оформлення № 1 митного поста "Південний" (08623, Київська обл., смт. Калинівка, вул. Індустріальна, 5) Київської митниці ДФС 18.03.2019 року подано ЕМД типу «ЕК10АА» на товар - «Пиломатеріали обрізні соснові не стругані, не сортовані: розмір 90х120х1200мм-41,472м3.Всього:41,472м3.Упак. в 38 пачок по 80шт. Виробник: ФОП ОСОБА_1 . Країна виробництва UA.» Вагою брутто - 24500 кг., вагою нетто - 24000кг., кількістю - 41,472 м3, вартістю 4064,26 EUR. (124 156,6 грн. - згідно курсу НБУ на 18.03.2019).
Поданій ЕМД присвоєно реєстраційний №UA125250/2019/821190.
Відправником вантажу значився - ФОП « ОСОБА_1 » ( АДРЕСА_1 ), отримувачем вантажу виступала компанія «Mecca MFG. Philippines, Inc» (Bayanihan St.Furniture Village,Clark Freeport Zone, Clark Field,Pampanga, Philippines 2023).
До митного оформлення та контролю представником ФОП « ОСОБА_2 » надано зовнішньоекономічний контракт від 04.10.2018 № 0410/18, укладений з «LIFE WOOD BG LTD» (9000, Bulgaria, Varna, Preslav str., 23), доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 88.03.2019 №Спец.18, інвойс від 18.03.2019 №18-0410, CMR від 18.03.2019 №б/н, акт завантаження №18 від 18.03.2019, сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій від 18.03.2019 №ЗП.392282 (далі - сертифікат).
Відповідно до відомостей, зазначених у сертифікаті виданому Запорізьким обласним управлінням лісового та мисливського господарства (69104, м. Запоріжжя, вул. Чумаченка, 15 «В»), лісокористувачем - продавцем є Білогірське СЛКП «Орлан» (30200, Хмельницька обл., Білогірський р-н, смт. Білогір`я, вул. Пушкіна 51, код за ЄДРПОУ 31919374).
Відповідно до сертифікату, ФОП « ОСОБА_1 » 18.03.2019 звернувся до Запорізького обласного управління лісового та мисливського господарства для отримання сертифікату. Підставою для видачі сертифікату являлись товаро - транспортні накладні (далі - ТТН) від 09.04.2018 № 711, від 16.05.2018 №832 та від 09.05.2018 № 817.
Відповідно до ТТН Білогірське СЛКП «Орлан» здійснило продаж продукції «пиловник сосна» в кількості 66,35 м?.
Київською митницею ДФС, було направлено лист до Білогірське СЛКП «Орлан» від 22.11.2019 № 14181/5/10-70-20-47 щодо підтвердження дійсності від 09.04.2018 № 711, від 16.05.2018 №832 та від 09.05.2018 № 817, в яких СЛКП «Орлан» зазначається підприємством - вантажовідправником.
30.01.2020 Київською митницею Держмитслужби отримано лист - відповідь від Білогірське СЛКП «Орлан» №71 (вх. від 30.01.2020 №3389/11/Е3), в якому зазначено, що: «Білогірським СЛКП «Орлан» згідно переліку поданого додатку сертифікати і товаро - транспортні накладні підприємством не видавались і з даними підприємствами не співпрацювали».
Відповідно до пункту 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2005 р. N1260 «Про затвердження Тимчасового порядку видачі сертифіката про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій» : «Експортери несуть відповідальність за достовірність інформації в поданих ним документах».
Встановлені обставини свідчать про те, що з метою здійснення митного оформлення в режимі «експорт» товару «Пиломатеріали обрізні соснові не стругані, не сортовані…» за митною декларацією від 18.03.2019 № UA125250/2019/821190, а в подальшому з метою переміщення через митний кордон України Київській митниці ДФС надано документи, одержані незаконним шляхом.
Таким чином, керівником ФОП « ОСОБА_1 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) ОСОБА_1 , вчинено дії спрямовані на переміщення товару «Пиломатеріали обрізні соснові не стругані, не сортовані…», загальною вартістю 4064,26 EUR. (124 156,6 грн. - згідно курсу НБУ на 18.03.2019), через митний кордон України з поданням митниці, як підстави для переміщення документів одержаних незаконним шляхом, а саме сертифікату про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій від 18.03.2019 № ЗП.392282, який отриманий на підставі недійсних товарно - транспортних накладних від 09.04.2018 № 711, від 16.05.2018 № 832 та від 09.05.2018 № 817.
Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1   в апеляційній скарзі просить постанову скасувати та провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтуванні вказує, що зібраними по справі доказами не було доведено факту вчинення ним протиправних дій по переміщенню товарів через митний кордон України, доказів, які б вказували на те, що він знав про фіктивність ТТН матеріали справи не містять, звертає увагу, що в нього є заключний договір з ТОВ «Ольга Транс Сервіс», та саме це підприємство надавало йому ТТН, які ним надавались для отримання сертифікату, посилання суду та митниці на те, що він був добре обізнаний з механізмом видачі сертифікатів, вважає неспроможними, оскільки обізнаність з механізмом видачі сертифікатів не є тотожною обізнаності про фіктивність документів, які є підставами для видачі сертифікатів.
Вважає, що матеріали справи не містять доказів того, що він вчинив будь-які дії, що утворюють об`єктивну сторону порушення митних правил, звертає увагу, що всі дії, пов`язані із митними процедурами, необхідними для переміщення товарів через митний кордон вчиняла особа ФОП « ОСОБА_2 », спеціально уповноважена на роботу з митницею.
Заслухавши доповідь судді, представника Київської митниці Держмитслужби - Глущенко Н.В., яка підтримала судове рішення, захисника ОСОБА_1 - адвоката Мартиненка А.В., котрий просив розгляд справи провести у відсутність ОСОБА_1 та підтримав апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного.
Однією із засад судочинства, визначених ст. 129 Конституції України є забезпечення доведеності вини. Презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини є також однією із засад кримінального провадження, передбаченою ст. 17 КПК України.
Європейським судом з прав людини вироблена стала правова позиція щодо порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення.
Так, у рішенні Суду «Енгель та інші проти Нідерландів» були визначені критерії, за наявності одного із них будь-яке правопорушення повинне розцінюватись як кримінальне і розглядатись за процедурою, визначеною національним законодавством для кримінальних правопорушень.
Такими критеріями є: «критерій національного права», який визначає те, що будь-яке протиправне діяння є злочином, якщо воно передбачене як злочин відповідним національним законодавством; «критерій кола адресатів», відповідно до якого правопорушення повинне розглядатись як кримінальне, якщо відповідальність за нього поширюється на невизначене коло осіб; «критерій мети та тяжкості наслідків» за змістом якого, вчинене правопорушення розглядається за природою кримінального злочину якщо санкція за його вчинення є достатньо суворою і передбачає елемент покарання. Зазначені положення знайшли в подальшому своє відображення у чисельних рішеннях ЄСПЛ зокрема: «Лутц проти Німеччини», «Карелін проти Російської Федерації», «Гурепка проти України», «Лучанінова проти України» та інших.
Аналіз диспозиції та санкції ч.1 ст. 483 МК України дає підстави стверджувати, що це правопорушення відповідає критерію кола адресатів та критерію мети та тяжкості наслідків.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Наведене вказує на те, що зазначене вище правопорушення повинне розглядатись за процедурою кримінального судочинства із застосуванням його основних положень, таких як: конкретність пред`явленого обвинувачення, забезпечення доведеності вини, право на захист, належність та допустимість доказів, обґрунтованість судового рішення.
За змістом ч. 1 ст. 458 МК України вбачається, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Адміністративним правопорушенням визнається винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).
Аналіз положень ст. 458 МК України і ст.9 КУпАП у поєднанні із положеннями ст. 280 КУпАП дає підстави стверджувати, що під час провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає доведенню наявність у діях особи як об`єктивної, так і суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення поставленого особі у вину.
Зазначених вимог закону у ході складання протоколу у справі про притягнення ОСОБА_3 до відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України дотримано не було.
Об`єктивна сторона порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, в обсязі обвинувачення, поставленого у вину ОСОБА_3 проявляється у переміщенні або діях, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів, а саме сертифікату про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій від 18.03.2019 № ЗП.392282, який отриманий на підставі недійсних товаро - транспортних накладних від 09.04.2018 №711 та від 16.05.2018 №832 та від 09.05.2018 №817.
Між тим, матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_3 вчинив будь-які дії, що утворюють об`єктивну сторону цього порушення митних правил. Відповідно до матеріалів справи, товаро - транспортні накладні від 09.04.2018 №711 та від 16.05.2018 №832 та від 09.05.2018 №817 були передані ОСОБА_3 . Товариством з обмеженою відповідальністю «Ольга Транс Сервіс»  та ТОВ «Катюша експорт ЛТД» на підставі укладеного договору поставки.
Також матеріали справи не містять будь-яких жодних, які б свідчили про причетність ОСОБА_3 до підробки вказаних документів чи його обізнаності про недійсність цих накладних при їх подачі для отримання відповідних сертифікатів.
Зазначивши у протоколі про порушення митних правил про те, що ОСОБА_3 вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, митницею не зазначено, які конкретно дії вчинив ОСОБА_3 що утворювали б об`єктивну сторону порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.
Факт перебування ОСОБА_3 на посаді керівника підприємства не дає підстав для притягнення його до відповідальності за ч.1 ст. 483 МК України, оскільки особа підлягає відповідальності за вчинення діяння (дії чи бездіяльності), які утворюють склад відповідного порушення митних правил, а не у зв`язку із перебуванням на тій чи іншій посаді.
Як зазначалось вище будь-яких діянь, що утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення у ході розгляду даної справи не встановлено. Наведене у своїй сукупності вказує на недоведеність в діях ОСОБА_3 , об`єктивної сторони зазначеного порушення митних правил. Суб`єктивна сторона порушення митних правил, передбаченого ст. 483 МК України характеризується прямим умислом.
За змістом ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх (прямий умисел) або свідомо допускала настання цих наслідків (непрямий умисел).
Зміст диспозиції ч. 1 ст. 483 МК України у поєднанні із ст. 10 КУпАП дає підстави стверджувати те, що у даній справі підлягає доведенню те, що ОСОБА_3 , переміщував або вчиняв дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, під час переміщення товарів через митний кордон України усвідомлював протиправність своїх дій, передбачав настання наслідків у виді порушення встановленого МК України та іншими Законами України порядку переміщення товарів через митний кордон України і бажав настання цих наслідків.
Отже, митним органом при розгляді справи не доведена наявність у діях ОСОБА_3 суб`єктивної сторони порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України.
Також, при розгляді справи не доведений факт усвідомлення ОСОБА_3 , протиправності своїх дій при переміщенні товарів через митний кордон України.
Доказів, які б вказували на те, що ОСОБА_3 знав про фіктивність ТТН матеріали справи не містять.
У ОСОБА_3 наявний укладений договір з ТОВ «Ольга Транс Сервіс» та ТОВ «Катюша експорт ЛТД», саме ці підприємства надавали йому ТТН, які ним надавались для отримання сертифікатів. У ході діяльності ця сторона повністю виконувала взяті на себе зобов`язання.
Таким чином, вказані обставини вказують на відсутність у діях ОСОБА_3 суб`єктивної сторони порушення митних правил, передбаченого ч. 1  ст. 483 МК України.
Отже, у діях ОСОБА_3 відсутній умисел, як обов`язкова ознака суб`єктивної сторони складу інкримінованого йому правопорушення, на переміщення через митний кордон України товару з приховуванням від митного контролю шляхом подання документів, що містять неправдиві відомості, а відтак в його діях відсутні ознаки об`єктивної сторони порушення митних правил за ч.1 ст.483 МК України
За положеннями п.3 ч.1 ст.8 Митного кодексу України, державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.
Згідно ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу, в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, вина особи, яка притягається до відповідальності повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватися на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Отже, виходячи з вищенаведеного суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_3 , що є підставою до закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.
На підставі наведеного і керуючись ст.530 МК України, ст.294 КУпАП апеляційний суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1  - задовольнити.
 Постанову судді Солом`янського  районного суду м.Києва від 25 вересня 2020 року щодо  ОСОБА_1  - скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1  події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МКУ.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя: