ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3818/21 Справа № 176/74/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Крамар О. М. Суддя у 2-й інстанції - Пищида  М. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2021 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
        головуючого – Пищиди М.М.
        суддів – Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.
розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтоводського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,-
                                В С Т А Н О В И Л А:
       У січні 2021 року позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.
       Ухвалою Жовтоводського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 лютого 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів - повернуто позивачці.
       Не погодившись з вказаною ухвалою, ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказану ухвалу, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
       Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
       Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
       Перевіривши законність ухвали суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити.
       Повертаючи позовну заяву позивачу на підставі ч.3 ст.185 ЦПК України, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем недоліки позовної заяви усунуті не в повній мірі, зокрема: не надано належним чином завірену копію постанови суду від 22.05.2000 року та копію вироку суду від 14.11.2017 року.
       Однак, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
       Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
       Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
       Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
       Згідно зі статтею 129 Конституції України одними з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
       У позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування (частина перша статті 175 ЦПК України).
       Відповідно до пунктів 4, 5, 8 частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.
       Частинами 2, 5 статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим кодексом. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.
       Згідно з частиною п`ятою статті 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
       Відповідно до частин першої-третьої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
       Встановлено, що ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 25 січня 2021 року зазначену позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення зазначених недоліків протягом 10 днів з дня отримання копії ухвали, а саме для надання належним чином завірених копій документів.
       29 січня 2021 року, на виконання вимог ухвали суду від 25 січня 2021 року, ОСОБА_1 надано клопотання про залучення до матеріалів оригіналів письмових доказів, доданих до позовної заяви.
       У своєму клопотанні позивач також просила витребувати оригінали рішень Жовтоводського міського суду, а саме: постанову від 22.05.2000 року та вирок від 14.11.2017 року, що зберігаються в Жовтоводському міському суду Дніпропетровської області.
       Отже, з наведеного слідує, що позивач у встановлений судом строк усунув недоліки позовної заяви, а тому суд першої інстанції помилково дійшов висновку про її повернення позивачу на підставі ч.3 ст.185 ЦПК України.
       Окрім цього, законодавством надано суду право на зібрання відповідних доказів під час підготовчого судового провадження, зокрема згідно з п.3 ч.1 ст.189 ЦПК України завданнями підготовчого провадження є визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів.
       Тобто, якщо у суду виникають сумніви щодо відповідності копії поданого письмового доказу оригіналу, а учасник справи під час підготовчого провадження не надає на вимогу суду оригінал доказу, то суд вправі не брати такий доказ до уваги, однак дане питання вирішується судом вже під час підготовчого судового провадження, а не на стадії відкриття провадження у справі.
       Так, Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи справу №761/41071/19 (провадження № 61-2192св20) у постанові від 08.04.2020 року зазначила, що суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення ЄСПЛ у справі «Перес де Рада Каванил`ес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року).
       Повертаючи позовну заяву, з підстав невиконання вимог ухвали суду про залишення скарги без руху, суд першої інстанції зазначеного до уваги не взяв та в порушенням норм процесуального права прийшов до помилкового висновку, повернувши позовну заяву позивачу.
       Відповідно до п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
       За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, а тому ухвала судді підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.
       Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381 - 384 ЦПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А :
       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
       Ухвалу Жовтоводського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 лютого 2021 року – скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
       Судді: