ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 855/25/20                                                                              

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  01 червня 2021 року                                                                                            м. Київ
          
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Губської Л.В., Епель О.В., секретар судового засідання Романович І.І., участі представника відповідача Максименко А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні питання про ухвалення додаткового рішення у справі № 855/25/20 за позовом ОСОБА_1 до Центральної виборчої комісії, треті особи - Луганська обласна державна адміністрація - обласна військово-цивільна адміністрація та Донецька обласна державна адміністрація - обласна військово-цивільна адміністрація, про визнання протиправною та скасування постанови від 08.08.2020 №161

             В С Т А Н О В И В:
          
           12.08.2020 ОСОБА_1 подав до Шостого апеляційного адміністративного суду позов до Центральної виборчої комісії (надалі - ЦВК) про визнання протиправною та скасування постанови відповідача від 08.08.2020 № 161 «Про неможливість проведення перших виборів депутатів окремих сільських, селищних, міських рад Донецької і Луганської областей та відповідних сільських, селищних, міських голів від 25.10.2020».
          Посилаючись на ст.273 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач у позові навів, що цей спір підлягає розгляду Шостим апеляційним адміністративним судом через те, що спірну постанову ЦВК прийнято у межах виборчого процесу. 
           13.08.2020 ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду позовну заяву передано до Окружного адміністративного суду м. Києва за підсудністю.
          Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.12.2020 у задоволені позовних вимог відмовлено.          Позивач, не погоджуючись з таким рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що прийнято внаслідок неповного з`ясування  судом обставин, що мають значення для справи, і рішення прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального права, тому просив ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.
          Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від  11 травня 2021 року апеляційну скаргу адвоката Макушинського Максима Івановича, що діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 грудня 2020 р. - задоволено; рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 грудня 2020 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центральної виборчої комісії, треті особи - Луганська обласна державна адміністрація - обласна військово-цивільна адміністрація та Донецька обласна державна адміністрація - обласна військово-цивільна адміністрація, про визнання протиправною та скасування постанови від 08.08.2020 №161- скасовано. Позовні вимоги ОСОБА_1 до Центральної виборчої комісії задоволено: визнано протиправною та скасовано постанову Центральної виборчої комісії «Про неможливість проведення перших виборів депутатів окремих сільських, селищних, міських рад Донецької і Луганської областей та відповідних сільських, селищних, міських голів від 25.10.2020» від 08.08.2020 № 161.          Відповідно до ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. 
          Оскільки питання про судові витрати судом не було вирішено при апеляційному розгляді, то суд з власної ініціативи вирішив ухвалити додаткове рішення.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
У відповідності до змісту вказаної статті, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі. 
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Згідно з ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно із ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
З аналізу наведених правових норм вбачається, що документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
З матеріалів справи вбачається, що позивач сплатив до Окружного адміністративного суду міста Києва за подання позовної заяви 840,80 грн, що підтверджується квитанцією від 28.09.20 № 1322/з13 (т.1а.с.144), та до Шостого апеляційного адміністративного суду за подання апеляційної скарги 1261,20 грн, що підтверджується квитанцією від 15.01.2021 №1321/з3 (т.2 а.с.133).
Положеннями ч. 1 ст. 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до ч.ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З огляду на те, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від  11 травня 2021 року скасовано рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 грудня 2020 р., яким було відмовлено позивачу у позові, та позов було задоволено, то  відповідно до ч.1 ст.139 КАС України позивачу ОСОБА_1 , який не є суб`єктом владних повноважень, підлягають відшкодуванню судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви у розмірі 840,80 грн та за подання апеляційної скарги у розмірі 1261,20 грн., що разом складає 2 102 грн. (дві тисячі сто дві гривні) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, а саме з Центральної виборчої комісії.
Разом з тим, колегія суддів зауважує, що сплачений позивачем судовий збір у розмірі  840,80 грн до Шостого апеляційного адміністративного суду відповідно до квитанції від 12.08.20 №1323/з5 (т.1 а.с.10) не підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача, оскільки не є витратами, пов`язаними з розглядом справи, а є такими, що вважаються помилково сплаченими.
Керуючись ст. 139, 243, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,       

                                          П О С Т А Н О В И В :

Прийняти додаткову постанову у справі №855/25/20 в частині відшкодування судових витрат.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Центральної виборчої комісії (ідентифікаційний код 21661450) сплачений ним судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 840,80 грн та за подання апеляційної скарги у розмірі 1261,20 грн., що разом складає 2 102 грн. (дві тисячі сто дві гривні).
Додаткова постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду  протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

          Колегія суддів:                                                                                  О.В. Карпушова

                                                                                                    Л.В. Губська
  
                                                                                                    О.В. Епель