Ухвала    
 
23 червня 2021 року
м. Київ
 
справа №173/877/16-ц
провадження №61-7475ск21
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Краснощокова Є. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 24 листопада 2020 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до Управління Держгеокадастру 
у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області, Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, ОСОБА_2 про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним та витребування майна,
ВСТАНОВИВ:
29 квітня 2021 року ОСОБА_1 повторно подавдо Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Дніпровського апеляційного суду від 
24 листопада 2020 року.
Ухвалою Верховного Суду від 20 травня 2021 року касаційна скарга залишена без руху для усунення недоліків, а саме: заявнику необхідно було надіслати на адресу суду уточнену редакцію касаційної скарги, в якій повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав) та надіслати уточнену редакцію касаційної скарги, копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, а також подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження з зазначенням інших поважних причин пропуску такого строку.
ОСОБА_1 повідомлено про наслідки невиконання вимог ухвали суду.
У червні 2021 року, на виконання вимог вказаної ухвали, заявник надіслав уточнену редакцію касаційної скарги, у якій повторно узагальнено посилається на застосування судом апеляційної інстанції норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у цій справі. ОСОБА_1 не зазначає щодо якої саме норми права у подібних правовідносинах апеляційним судом не ураховано висновок викладений 
у постанові Верховного Суду, а його обґрунтування в уточненій касаційній скарзі зводяться до необхідності переоцінки доказів у справі.
У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). 
Касаційна скарга у новій редакції не відповідає вимогам пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України.
З огляду на зазначене, недоліки вказані в ухвалі Верховного Суду від 20 травня 2021 року не усунуто.
Відповідне невиконання вимог процесуального закону при поданні касаційної скарги унеможливлюють вирішення питання про відкриття касаційного провадження у справі.
Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
За змістом статті 185 ЦПК України, якщо скаржник не усунув недоліки скарги 
у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається скаржнику.
Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.
Керуючись статтями 185, 260, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 24 листопада 2020 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до Управління Держгеокадастру у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області, Головного управління Держгеокадастру 
у Дніпропетровській області, ОСОБА_2 про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним та витребування майна вважати неподаною та повернути заявнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                    Є. В. Краснощоков